Hollywood on piirkond Los Angelese linnas California osariigis Ameerika Ühendriikides. Kuna see ümbruskond on filmistuudiote ja filmitähtede ajalooline keskus, nimetatakse Hollywoodiks tihti Ameerika Ühendriikide filmitööstust tervikuna.
- Ükskõik kui piinlikkust tundev ja irooniline ka Hollywoodil ei õnnestu olla, piirab see ennast alati formaalse misanstseeniga, mis peegeldab kino valitsevat ideoloogilist kontseptsiooni.
- Hollywoodi stiili võlu selle kõige paremas mõttes (ja kogu selle mõju alla sattunud kino võlu) sündis mitte üksnes, kuid ühes tähtsas suhtes, selle osavast ja rahuldust pakkuvast manipuleerimisest visuaalse naudinguga. Vastupanu leidmata kodeeris valitseva suuna film erootika valitseva patriarhaalse korra keelde. Arenenud Hollywoodi kinos jõudis kaotusetunde ja fantaasiapuuduse hirmu mõjul oma kujuteldavast mälust lahti rebitud võõrandunud objekt ainult nende koodide kaudu lähedale rahulduse silmamisele – sellele aitasid kaasa vormiline ilu ning teda ennast kujundanud kinnisideede peale mängimine.
- Läksime koju ja ma jaurasin kõigile, kui imeline film see oli ja milline geenius peab olema Roberto Rossellini. Tahtsin temast rohkem teada saada, aga keegi ei teadnud üldse midagi. 1948. aastal ei pälvinud välismaised filmid Hollywoodis tähelepanu. Need sobisid immigrantidele väikestes kunstikinodes: nemad oskasid keelt ja ei pidanud lugema subtiitreid. Kuid kindlasti ei teeninud sellised filmid raha. Nii hakkasin tasapisi uskuma, et võib-olla teebki see mees ühe hea filmi ja siis ei kuule te temast rohkem midagi. Kurb küll, aga nii need asjad käivad. (lk 3)
- Papa oli hull mitte ainult fotograafia, vaid ka filmikunsti järele. Kes teab, kui ta oleks kauem elanud, olekski ta võib-olla Rootsi filmindusse tööle läinud. Kindlasti katsetas ta filmidega ja loomulikult võttis oma filmikaameraga üles ka mu ema. Kui ma Hollywoodis olin, lasi David Selznick seda vana filmi minu jaoks töödelda ja ilmutada ning ma sain seda ette mängida ja esimest korda elus näha oma ema liikumas. (lk 20)
- [Tony:] "Kuid Amos oli tõsine kunstnik, Vera, ja tema kunst sureb koos temaga. Ta oli ainulaadne. Keegi ei suuda kirjutada nagu Amos, niisamuti kui keegi ei suuda kirjutada nii, nagu kirjutasid Tolstoi või Proust. Ei ole võimalik kopeerida autori stiili, kui autor on kord juba surnud."
- "Ma ei tea, mida te silmas peate," vaidles Vera tõsise imestusega vastu. "Hollywoodis vaatame me kõigile kirjanikele nagu puuseppadele või torujüridele. Kui võttepaigal näib käsikirjaga midagi korrast ära olevat, helistab filmi direktor stuudiosse ja ütleb: "Saatke minu juurde mõni kirjanik." Tal on täiesti ükskõik, misuke kirjanik see on." (lk 126)
- Helen McCloy, "Kaks kolmandikku vaimu". Tõlkinud Viktor Kerge. Eesti Raamat, 1984
- Inimeste vahel ei ole täiuslikku kooselu. Pole mingeid viiuleid, kui armastatud inimene mind suudleb. Hollywoodi "HAPPY ENDING" on surrogaat, millele elus vastet ei leidu. Unelmate maailm, mis on ohtlik, kuna sind sunnitakse marssima alatasa uute viiside taktis. Täies usus, et seekord on leitud "see õige".
- Selleks ajaks, kui jõuame Muusikakeskuse väljapääsuni, tagurdavad limusiinid kaldteele. Nad kuhjuvad kiiresti meie selja taha. Limud minust vasemal, limud minust paremal. Limu! Limu! Minu kuningriik limu eest! Päev on palav ja kõik konditsioneerid huugavad. Kuum ja külm segunevad mürgise õhuga; heitgaas tekitab rohekaspruuni pilve, mis ripub meie kohal. Tunnen, et olen järjekorras Hollywoodi populaarseima mehe matustel. Huvitav, kes see küll olla võiks... (lk viii)
- [Oscarite tseremooniast:] Õhtu jooksul on Dorothy Chandleri paviljoni atmosfäär mandunud millekski haisvaks, üsna Tijuana õhu sarnaseks. Kui arvestad, et suur osa publikust on nominendid, võid isegi ette kujutada, et tseremoonia edenedes muutub kaotusehõng aina paksemaks. Iga mööduva kategooriaga on rahvamassis üha rohkem – nimetagem neid "mittevõitjateks". Minu meelest on ime, et nad üldse aplodeerida suudavad.
- RE: tüüpiline Hollywoodi üritus: uskumatu glamuur – juveelid, karusnahad, limusiinid –, mida saadab kaotuse lehk. (lk xi-xii)
- Kui brändistamise haarmed on tunginud noortekultuuri igasse prakku, kattes brändiimagoga mitte ainult tänavastiili, vaid ka psühholoogia iroonilise eemaldumise näol, tuleb lahedaküttidel suunduda uutele jahimaadele, et leida veel puutumata ruumi. Seda on leida ainult ühes kohas: minevikus.
- Retro on ju lõpuks pelgalt uuesti tarbimisele minev PepsiCo suurmüük, mündimaitseline suuvärskendaja ja telefonikaardist brändilaiendus. "Kosmosesse eksinud" tagasitulek, "Tähesõdade" triloogia ja “Nähtamatu oht" tegid päris selgeks, et retromeelelahutuse võlusõna on "Veel kord sünergiat!" Hollywood rändab ajas tagasi, et imeda endasse raha selliste võimaluste ärakasutamisega, mida varasemad turustajad ei osanud isegi unes näha.
- Naomi Klein, "No logo: sihikule on võetud brändihiiglased", tlk Marek Laane, 2003, lk 86
- Kui ma siia tulles taipasin, kui piiratud oli mu inglise keel, oli see väga õudne. Sain kiiresti aru, et seda ära õppida ei ole raske - see oli sisuliselt võimatu. Mu aktsent oli kohutav. Mehhikos ei ütle keegi: "Sul on inglise keeles hea aktsent." Sa kas kõneled inglist või ei kõnele - kuni sa suhelda suudad, ei huvita muu kedagi. Aga sõna aktsent hõivas mu elus tähtsa koha. Ja Mehhikos arvati, et ma olen hull, kui ma ütlesin: "Ma lähen Hollywoodi." Mitte keegi ei uskunud, et ma sellega hakkama saan.
- Hollywoodi ökosüsteemis, mis on tulvil tähelepanusõltlasi, ülenurgalaskjaid, sabassörkijaid ja kassavaalasid, on Blanchett haruldane, sest ta teeb pidevalt häid ja stiilseid valikuid. Nii töös kui ka eraelus näib ta olevat peaaegu võimetu eksima, justkui hoiaksid teda kõrgel tema kättesaamatud põsesarnad. Naiste jaoks on ta blondiininaljade vastumürk.
- "Oota nüüd natuke," ütles Harriet tõredalt. "Ma võin küll ainult kokaraamatuid kirjutada, aga tean üht-teist ka armastusromaanide kirjanikest. Selleks et edukas olla, ei saa kirjutada üleolevalt, ja väga vähesed neist teenivad palju."
- Heather krimpsutas nina. "Minu arvates on see kergelt tulnud raha. Ja kõige hullemad on ajaloolised armastusromaanid. Vaevalt nad üldse mõne ajalooraamatu avavad."
- "Noh, nende raamatute puhul müüb romantika, mitte nende ajalooline sisu," ütles Harriet rahustavalt. "Kui näiteks mina kirjutaksin raamatu Prantsuse revolutsioonist, kirjeldaksin türanniat ja koledusi ja seda, kuidas Bastille'i vallutamine oli vaid vahend arsenali juurde pääsemiseks. Muide, vabastati ainult seitse inimest. Tõeline armastusromaanide kirjanik aga näeks seda kõike pigem Hollywoodi pilgu läbi. Tuhanded vangid vabastataks, kaltsudes kangelanna vabastajaid juhtimas. Suurepärane materjal. Mõnikord mõtlen ma tõesti, et ehk on parem, kui kirjanikud teavad romantikast võimalikult vähe.
- Või näiteks kirjeldaksin kõrbešeiki väikese paksu mehena, kes kannab prille ja peas köögirätikut. Tõeline armastusromaanide kirjanik räägiks aga kullipilguga Rudolph Valentinost turbani ja ülepõlvesaabastega. Ilmsüütu ilustamine."
- Keskmiselt vanades Hollywoodi filmides kohtab ikka ütlust plant-pet-baby, mis markeerib noore täiskasvanu vastutustunde kasvamise ja kasvatamise arengufaase. Ehk et kõigepealt tuleb õppida elus hoidma taime, seejärel lemmiklooma ja alles siis saab lapse peale mõtlema hakata. Sotsioloogid väidavad, et meist ikka sammukese ees olevas läänemaailmas on see mudel pisut muutunud ja väga levinuks on saanud skeem plant-plant-plant, ehk taim, siis teine taim ja siis veel taimi.
- [Annelinnast:] Nii suuri kollaseid maju on üldiselt väga raske kuskilt leida. Täielik haruldus. Samuti ei ole väga tavaline, et majad pole reas, vaid moodustavad oma ruumi ning ei ole ka kõige uuemad, aga mitte nii koledad, et oleks piinlik vaadata. [---] Nad on autentsed. See on filmiinimeste jaoks põnev. Siia saab luua erinevaid maailmu ja jutustada erinevaid lugusid. Ehedus ongi see, mis võlub nii Hollywoodi kui ka Eesti filmiinimesi.