From Wikipedia, the free encyclopedia
Trikonh, ka trikonchos (kreeka keelest tri 'kolm' ja κόγχη konhe 'merikarp' apsiidi nõgusa lae järgi[1]) on kirikuarhitektuuris esinev põhiplaani tüüp, mille puhul on poolringikujulised apsiidid ka transepti otstes[2].
Trikonh esineb varakristlikes kirikuehitistes, näiteks Sünnikirikus Petlemmas 5. sajandist. Põhiplaani kohtab ka Armeenia arhitektuuris, tänaseks on need hooned säilinud varemetena.
Esimene trikonh-kirik Saksamaa romaanikas oli Sankt Maria im Kapitol Kölnis (11. sajand). 12. sajandil lisandub sellele Groß St. Martin, 1200. aasta paiku Kölni St. Apostelni kirik ja St. Andrease kirik, Bonni toomkirik ja veidi hiljem Neussi St. Quirin ning Roermondi toomkirik. Trikonh esineb isegi veel Saksamaa gooti arhitektuuris, näiteks Marburgi Elisabethi kirikus (1235).