From Wikipedia, the free encyclopedia
S-laine (nimi tuleneb ingl.k. secondary) ehk seismiline nihkelaine on seismiline laine, mille levikul toimub aineosakeste siire risti laine levisuunale.[1]
Nihkelained levivad vaid tahkistes, kuna tahkiseid iseloomustab vastupanu nihkedeformatsioonile ehk suured nihkeelastusmooduli väärtused. Vedelikke ja gaase iseloomustab väike nihkeealastsusmooduli väärtus, mistõttu nihkelained nendes ei levi. Erinevalt P-lainetest (seismilistest pikilainetest) ei levi S-lained Maa välistuumas, kuna see on vedelas olekus. Seismiline energia levib välistuumas P-lainete vahendusel.[2] S-lainete jaoks tekib niinimetatud varjutsoon. Sise- ja välistuuma piiril P-lained murduvad ning S-lained saavad uuesti tekkida. Sisetuuma levivad mõlemat tüüpi lained. Sisetuumast väljudest muutuvad S-lained uuesti P-laineteks[3]. Lihtsaimal juhul ühtlases keskkonnas saab S-lainete levimise kiirust leida järgneva valemi abil:
kus on keskkonna nihkeelastsusmoodul ja on keskkonna tihedus. Maakoores levivad P-lained kiirusega 3–4 km/s ja see kasvab koos sügavusega. Maksimaalse levikiiruse, mis on ligikaudu 7 km/s saavutab S-laine sügavusel vahevöö ja välistuuma piirpinnal (~3000 km) . Tahket sisetuuma läbib S-laine kiirusega 2.5-3.0 km/s.[3] S-lained levivad üldiselt pikilainetest aeglasemalt. Seega jõuavad S-laine seismojaamadesse peale P-laineid.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.