From Wikipedia, the free encyclopedia
Kalju Aigro (6. august 1921 Valgjärve vald – 29. juuni 2011 Tallinn) oli eesti kooliõpetaja ja koolijuht.
Kalju Aigro lõpetas 1955. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.
Ta töötas aastatel 1949–1982 Nõo Keskkoolis õpetajana, sealhulgas aastatel 1951–1982 direktorina. Ta arendas 1953. aastal Nõo 7-klassilise kooli keskkooliks; aastal 1963 avati seal elektroonika-telemehaanika eriklass (kool sai Tartu Riikliku Ülikooli õppebaaskooliks) ning aastal 1964 matemaatika ja füüsika eriklassid. Ta koondas kooli heatasemelise õpetajaskonna ja muretses aastal 1965 koolile arvuti Ural-1 (oli NSV Liidu esimene keskkooliarvuti). Ta rajas uue koolihoonestu ning hästivarustatud õppekabinetid, koolis õppis (ja õpib ka praegu) andekaid noori kogu Eestist ja Nõo Reaalgümnaasium on reaalainetes Eesti tugevamaid, täppisteaduste olümpiaadidel on võidetud palju esikohti.
Aastatel 1982–1988 oli ta Tallinna Internaat-Kutsekooli direktor, aastatel 1988–1997 Tartu Aianduse ja Mesinduse Seltsi esimees[1].
Kalju Aigro 100. sünniaastapäeval (6. augustil 2021) avati Nõos Hariduse pargis Kalju Aigro mälestusmärk. Nõo Reaalgümnaasiumi vastas pargis on Kalju Aigro pink.
Nõo Reaalgümnaasium ja Nõo Põhikool asuvad Kalju Aigro tänaval. Nõo Reaalgümnaasiumi auditoorium kannab Kalju Aigro nime.
Nõo Reaalgümnaasiumi ees on taies, mille ühel poolel on ülevaade Nõo kooli jaoks olulistest sündmustest ja teisel pool lühiülevaade Kalju Aigro tegevusest Nõo koolis.