Tantalos
From Wikipedia, the free encyclopedia
Tantalos (vanakreeka keeles Τάνταλος) on vanakreeka mütoloogias Sipylose kuningas ja Zeusi poeg.
Zeusi sugulasena lubati Tantalosel, kes oli surelik, jumalatega koos einestada. Tantalos aga kippus seda privileegi halvasti ära kasutama: ta lobises välja jumalate saladusi, varastas nende toitu, et viia see surelikele, ning pakkus jumalatele süüa omaenese tapetud poja liha.
Karistuseks saadeti Tantalos allilma kannatama igavest janu ja nälga. Kui ta proovis vett juua, kadus vesi maa sisse. Iga kord kui ta aga tema kohal rippuvaid vilju püüdis noppida, puhus tuul neid kandvad oksad eemale.
Tänapäevani on kasutusel väljend Tantalose piinad, mis tähendab lõputut piina ja vaeva.[1]