From Wikipedia, the free encyclopedia
T-10 oli Nõukogude Liidu külma sõja aegne rasketank, KV- ja IS-tankide seeria lõplik tulemus. Projekteerimise ajal oli selle töönimi Objekt 730. Tootma hakati seda 1953. aastal IS-10 nime all (Jossif Stalini järgi), kuid pärast Stalini surma muudeti nimi varsti T-10-ks.
T-10 | |
---|---|
T-10 tehnilised andmed | |
Pikkus | 7,25 m |
Laius | 3,38 m |
Kõrgus | 2,46 m |
Kaal | 50 t |
Kiirus | maastikul ? km/h maanteel 43 km/h |
Käiguvaru | maanteel ? km/h maanteel 180–200 km |
Suurtükk | 122 mm 30 mürsku |
Kuulipildujad | 2X12,7 mm padrunit 1000 |
Soomus | kuni 250 mm |
Mootor | V12-5 |
Mootori võimsus | 700 hj |
Meeskond | 4 inimest |
T-10 projekt valmis 1949. aastal peakonstruktor Žozef Kotini juhtimisel, salanimega Objekt 730. Tank sai nimeks IS-10 (IS-8 Mati Õuna järgi), hüüti ka Lenini tankiks. Tanki katsetati 1952. aastani ja hakati tootma 1953. aastal Tšeljabinski Kirovi tehases. Hiljem muudeti tanki nimi T-10-ks, tõenäoliselt peale Stalini "isikukultuse" paljastamist Nikita Hruštšovi poolt 1956. aastal.[1]
Võrreldes IS-3-ga oli T-10 kere pikem, sellel oli seitse paari sõidurattaid, mitte kuus, suurem torn uue gaasipiduriga kahuriga, täiustatud diiselmootor ja paksem soomus. T-10 üldine võimekus oli sama, kuigi ta suutis kanda rohkem laskemoona. Tanki mootor oli 700-hobujõuline diiselmootor V12-5. Pearelvaks oli 122 mm kahur ja sellel lisandus kaks 12,7 mm kuulipildujat: üks kahuri kõrval, teine torni lael.[1]
Tootmist alustati 1953. aastal Tšeljabinski Kirovi tehases. T-10M-i hakati tootma ka Leningradi Kirovi tehases.[1]
Leningradi ja Tšeljabinski tankid erinesid mõnevõrra. Tšeljabinski tank kaalus 50 tonni, selle torni esikülje soomuse paksus oli 200 mm ja mootoriks 750-hobujõuline V12-6. Aga Leningradi tank kaalus 51,5 tonni, torni esikülje soomuse paksus oli 136 mm ja mootoriks 750-hobujõuline V12-6B.[1]
Aastal 1962. tootmine Tšeljabinskis lõpetati, kuid Leningradis jätkus tootmine 1966. aastani. Pärast seda muutus Nõukogude armee tankikontseptsioon. Rasketankid olid mõeldud läbimurdetankideks, kuid arvati, et nüüd saavad selle ülesandega hakkama ka uued keskmised tankid T-64, mis hiljem põhitankideks ümber klassifitseeriti.[1]
Kokku toodeti umbes 8000 (teistel andmetel 1439 või 1539) tanki T-10.
Tanki nimetus | T-10 | T-10A/T-10B | T-10M | T-10M* |
---|---|---|---|---|
Kaal t | 50,0 | 50,0 | 50,0 | 51,5 |
Pikkus koos kahuriga m | 9,72 | 9,72 | 10,56 | 10,56 |
Kere pikkus m | 7,25 | 7,25 | 7,25 | 7,25 |
Laius m | 3,38 | 3,38 | 3,38 | 3,38 |
Kõrgus m | 2,46 | 2,50 | 2,35 | 2,59 |
Kahuri kaliiber / laskemoonavaru | 122 / 30 | 122 / 30 | 122 / 30 | 122 / 30 |
Kuulipilduja(d) arv/kaliiber/laskemoonavaru | 2/12,7/1000 | 2/12,7/1000 | 2/14,5/744 | 2/14,5/744 |
Mootori võimsus hobujõududes | 700 | 700 | 750 | 750 |
Max kiirus km/h | 43 | 42 | 53 | 51 |
Käiguvaru maanteel km | 180–200 | 230 | 280 | 200–350 |
Kütusevaru l | 930 | 930 | 950 | 940 |
Kere / ja torni esikülje soomus mm | 120 / 250 | 120 / 200 | 120 / 136 | 120 / 200 |
Meeskond | 4 | 4 | 4 | 4 |
Märkused: ^a Leningradis toodetud T-10M andmed.
Tanke T-10 kasutati iseseisvates tankipolkudes, mis kuulusid armeede juurde, ja iseseisvates tankipataljonides, mis kuulusid diviiside juurde. Selliseid iseseisvaid tankiüksusi sai liita mehhaniseeritud üksuste juurde, et toetada jalaväe operatsioone ja teha läbimurdeid.[1]
T-10 püsis Venemaa relvastuses kuni 1993. aastani, kuid seisid sel ajal juba tõenäoliselt kuskil Kesk-Aasia tankiladudes ega olnud aktiivses kasutuses.[1]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.