From Wikipedia, the free encyclopedia
Soovlause ehk optatiivlause on lausetüüp, mis väljendab soovi ja kuulub lause suhtluseesmärgi allharusse.
Soov ei ole taotluslik, see tähendab, et kõneleja ei taotle kelleltki sündmuse teostamist. Soov väljendab üksnes suhtumist sündmusse, mis kõneleja teadmist mööda kas võib, kuid ei pea juhtuma, või on juba juhtumata jäänud.[1]
Soovlause öeldis on alati tingivas kõneviisis, kuna soovitav sündmus ei ole vaatlushetkel toimunud.
Soovlausel on kolm põhilist ülesehitustüüpi:
1. Tingimusekujuline lause. Lause algab partikli ehk abisõnaga kui või verbi pöördelise vormiga.
2. et-sihitislause kujuline lause ehk et-lause. Lause sisu on olevikuline või tulevikuline.
3. Verbita vaeglause. See lähtub soovi väljendava performatiivlause sihitisest, mida vormistab osastavaline nimisõnafraas. Siia alla kuuluvad ka verbita soovlaused, kindlates situatsioonides kasutatavad standardväljendid.
Soovi intensiivistatakse üldlaiendite ometi, ainult, vaid, no ja muude samataoliste üldlaiendite abil.
Kui soovlause verb on teises või mitmuse esimeses pöördes (kusjuures "meie" hulka kuulub ka kuulaja) ning tegevus on tegija tahtest sõltuv ega ole minevikuline, siis järeldub soovlausest tavaliselt käsk.
Soovi võib väljendada veel a) performatiivse väitlause või b) käsklause abil.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.