Narva ja Ingerimaa superintendent (saksa keeles Superintendent in Narva und Ingermannland) oli 1641–1704 Rootsi kuningriigi dominiooni Rootsi Ingeri luteri usu Narva linnakoguduste ja Ingerimaa kubermangu riigikiriku vaimulik juht (superintendent).
Superintendendid[1]:
- Heinrich Stahl, 16/26. juuli 1641–1657
- Johan Rudbeck, 1658–1663
- Per Larsson Brommius (ladinapäraselt Petrus Laurentii Brom) (surn. 1672), 27. august/6. september 1663 – 1664[2],[3].
- Salomon Matthiae, 1664–1665, ka Narva toomkiriku saksa koguduse pastor 1650–1655
- Abraham Thauvonius (1622–1679), 23. juuni/3. juuli 1666–1672[4][5][6]
- Ericus Johannes Albogius, 1673–1678, ka Narva toomkiriku Johannese rootsi koguduse pastor
- Petrus Bång (1633–1696)[7], 8/18. mai 1678–1681 superintendent Narvas[8][9]
- Johannes Gezelius noorem, 1681–1688
- Jacob Lang, 18/28. august – 1688–1700
- Nils Bergius, 1700–1701 Ingerimaa superintendent[10]
- Johannes Rungius (1666–1704), 1701–1704, Narva toomkiriku rootsi koguduse pastor 1701–1704.
Bidrag till kännedom om Evangelisk-lutherska församlingarne i Ingermanlands stift, 1865, lk. 61-66 Gustaf Elgenstierna, Den introducerade svenska adelns ättartavlor / 1. Abrahamsson-Celsing / Brommenstedt, nr 1367, s. 623 hilisem Viiburi piiskop (1667–1672/73)
Matthias Akiander. Bidrag till kännedom om Evangelisk-lutherska församlingarne i Ingermanlands stift, Helsingfors, J. C. Frenckell & Son, 1865, lk. 63 hilisem Viiburi piiskop (1672–1679)
Recke, Johann Friedrich von / Napiersky, Karl Eduard / Beise, Theodor, Allgemeines Schriftsteller- und Gelehrten-Lexicon der Provinzen Livland, Esthland und Kurland, Bd.: 1, A - F, Mitau, 1827, seite 71, Bång (Petrus Erici) Matthias Akiander. Bidrag till kännedom om Evangelisk-lutherska församlingarne i Ingermanlands stift, Helsingfors, J. C. Frenckell & Son, 1865, lk. 64 Viiburi piiskop (1681–1696)
Johann Friedrich von Recke, Karl Eduard Napiersky. Allgemeines Schriftsteller- und Gelehrtenlexikon der Provinzen Livland, Esthland und Kurland. Hrsg. Bd. 1. Mitau: Steffenhagen und Sohn 1827, lk. 118–121