![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f3/Albert-Ernest_Carrier-Belleuse_par_Carjat_BNF_Gallica.jpg/640px-Albert-Ernest_Carrier-Belleuse_par_Carjat_BNF_Gallica.jpg&w=640&q=50)
Albert-Ernest Carrier-Belleuse
Prantsusmaa skulptor / From Wikipedia, the free encyclopedia
Albert-Ernest Carrier-Belleuse (12. juuni 1824 Aisne – 4. juuni 1887 Sèvres) oli prantsuse skulptor.
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f3/Albert-Ernest_Carrier-Belleuse_par_Carjat_BNF_Gallica.jpg/640px-Albert-Ernest_Carrier-Belleuse_par_Carjat_BNF_Gallica.jpg)
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8b/Rodin_Carrie-Belleuse_p1070142.jpg/640px-Rodin_Carrie-Belleuse_p1070142.jpg)
Carrier-Belleuse oli prantsuse kujuri David d'Angers' õpilane. Viimase abil pääses ta 1840. aastal õppima kunstikooli École des Beaux-Arts, kuid püsis seal lühikest aega. Ta otsustas õppida hoopis Petite École'is dekoratiivkunsti.[1]
Aastatel 1850–1855 töötas Carrier-Belleuse Inglismaal Wedgwoodi ettevõttes,[1] mis tegutseb tänapäevani ja valmistab portselanitooteid.
1862 oli ta üks kaunite kunstide kooli Société nationale des beaux-arts asutajatest ja ta sai Auleegioni ordeni.
1864–1870 töötas tema abilisena Auguste Rodin. 1871 sõitsid nad koos Brüsselisse ja Rodin aitas teda Brüsseli börsi jaoks tellitud skulptuuride, näiteks friisi valmistamisel.
Aastast 1875 kuni surmani oli ta Sèvresi portselanivabriku direktor. Aastatel 1879–1882 töötas Auguste Rodin seal tema alluvuses. Rodin teenis sealse tööga hästi ja tegi tänutäheks Carrier-Belleuse'ist büsti.
1877. aasta paiku valmis Carrier-Belleuse'i skulptuur "Hippodameia röövimine", mille teema ja Hippodameia kujutamine on tüüpilised Carrier-Belleuse'ile, aga kentauri Eurytuse ilme ja lihased lasevad oletada, et need on valmistanud Rodin.
Carrier-Belleuse'i teostest asuvad välismaal muuhulgas Mihai Vapra ratsamonument Bukarestis, José de San Martíni mausoleum ja Manuel Belgrano ratsamonument Buenos Aireses ning Jesuiitide kiriku tulekahju mälestustahvel ja Bernardo O'Higginsi ratsamonument Santiagos.
Kuni 1868. aastani signeeris ta oma tööd kujul "Carrier" või "A. Carrier", aga 1868. aastast surmani kujul "Carrier-Belleuse".
Tema pojad olid maalikunstnikud Louis-Robert Carrier-Belleuse (1848–1913) ja Pierre Carrier-Belleuse (1851–1932). Tal oli ka tütar Henriette, kes oli tema õpilane ja lillemaalija. Henriette abiellus Joseph Chéret'ga, kes sai Carrier-Belleuse'i surma järel Sèvresi portselanivabriku direktoriks.