From Wikipedia, the free encyclopedia
Folketeatret er et dansk teater beliggende på Nørregade i København. Teatret blev grundlagt i 1857 af Hans Wilhelm Lange, hvilket gør teatret til det ældste fungerende professionelle teater i Danmark.[1] Som tidligere leder af to andre succesfulde teatre i København, havde Lange råd og mulighed for at indrette et teater i den cirkusbygning, Aktieselskabet Kjøbenhavns Hippodrom ejede i Nørregade. Lange måtte som start dog nøjes med at opføre lystspil, operetter og folkekomedier, fordi Det Kongelige Teater havde eneret på al, i litterær forstand, betydelig dramatik helt frem til 1889. Folketeatret blev anset som almuens og middelstandens skuespilhus, hvor også børn var velkomne i modsætning til Det Kongelige Teater, hvor den siddende direktør, Johan Ludvig Heiberg, havde forbudt adgang for børn under ti år.[1]
Folketeatret | |
---|---|
![]() | |
Generelle informationer | |
Sted | Nørregade 34, 1165 København K |
Indviet | 1857 |
Arkitekt | H.C. Stilling |
Kapacitet | 4 scener; 80-574 publikummer |
Direktør | Kasper Wilton |
Andet | |
Adresse | Nørregade 34, 1165 København K |
Websted | https://www.folketeatret.dk/ |
Teatret rummer over fire scener; Store Scenen, Hippodromen, Kvisten, og Snoreloftet, med plads til mellem 80-574 publikummer, hvor Store Scenen er den største af scenerne, og Snoreloftet den mindste.[1]
Teatret er i sin nuværende en fusion af Folketeatret og Det Danske Teater, der fandt sted i 2007 i forbindelse med oprettelsen af Københavns Teater.[1][2]
Teatret har gennem sin levetid haft adskillige direktører, hvor de mest prominente som kan nævnes er J.F.S. Dorph-Petersen (1900-1908), Thorvald Larsen (1935-1959) og Preben Harris (1971-2001), som hver især bidrog til at udvikle og forny teateret. Teatrets nuværende direktør er Kasper Wilton, som har haft posten siden 2010.[1]
Folketeatret blev grundtlagt i efteråret 1857 af Hans Wilhelm Lange , og teatret havde sin første åbningsaften fredag den 18. september 1857.[1] Lange havde været leder af det første københavnske privatteater, Casino, i Amaliegade og fik i 1855 ved Frederik VII's og ikke mindst grevinde Danners hjælp overladt Hofteatret på Christiansborg, hvortil han knyttede Frederik Ludvig Høedt og Michael Wiehe, som netop havde forladt Det Kongelige Teater i protest mod den siddende direktør Johan Ludvig Heibergs kompromiløse ledelse. Hofteatret fungerede kun i én sæson, men denne var så succesfuld, at Lange året efter havde råd til at indrette et teater i den cirkusbygning, aktieselskabet Kjøbenhavns Hippodrom ejede i Nørregade. Lange måtte som en start dog nøjes med at opføre lystspil, operetter og folkekomedier, fordi Det Kongelige Teater havde eneret på al, i litterær forstand, betydelig dramatik helt frem til 1889. Med Orfeus i Underverdenen indførte Lange Jacques Offenbachs operetter i Danmark, og han knyttede samtidig dramatikere som Jens Chr. Hostrup, Peter Faber og Thomas Overskou til teatret. Det blev almuens og middelstandens skuespilhus, hvor også børn var velkomne i modsætning til Det Kongelige Teater, hvor Heiberg havde forbudt adgang for børn under ti år.[1]