Siden 18. marts 2014 har den Russiske Føderation bestået af 85 føderale enheder, der er konstituerede medlemmer af Føderationen.[1] To af disse føderale enheder — Republikken Krim og den føderale bySevastopol — anses dog af det internationale samfund som værende en del af Ukraine. Alle føderale enheder har lige føderale rettigheder i den forstand at de har lige repræsentation - to delegerede hver - i Føderationsrådet (overhuset i Ruslands føderale forsamling). De har dog forskellige grader af autonomi.
Autonome okruger er de, der har en særlig dobbeltstatus idet de er føderale enheder, men på samme tid betragtes som administrative underopdelinger af andre føderale enheder (den eneste undtagelse er Tjukotskij autonome okrug).
Annekteringen af Krim i 2014
18. marts 2014, som en del af annekteringen af Krim og den efterfølgende etablering af republikken Krim, blev der underskrevet en traktat mellem Rusland og republikken Krim, som inkorporerede republikken samt byen Sevastopol som konstituerede medlemmer af den Russiske Føderation.[2] I henhold til traktaten blev republikken Krim accepteret som en føderal enhed med status som republik, mens byen Sevastopol fik status som føderal by.[2] Hverken republikken Krim eller byen Sevastopol anerkendes politisk som dele af Rusland af international lov[3] eller de fleste stater.[4]
Før vedtagelsen af Ruslands forfatning i 1993 blev Ruslands administrativt-territoriale struktur reguleret per den Russiske SFSRs Øverste Sovjets dekret fra 17. august 1982 "Procedurer for håndtering af sager om RSFSRs administrativt-territoriale struktur".[5] Forfatningen i 1993 identificerede dog ikke sager vedrørende administrativt-territoriale inddelinger som hverken et anliggende for den føderale regering eller som et fælles anliggende for den føderale regering og enhederne. Dette blev af de føderale enheders regeringer tolket som et tegn på at anliggender vedrørende administrativt-territoriale opdelinger udelukkende kom til at høre under de føderale enheder selv.[5] Som et resultat heraf varierer de føderale enheders moderne administrativt-territoriale strukturer kraftigt. Selvom implementeringsdetaljerne kan variere kraftigt anerkendes der disse typer inddelinger på højt niveau:
Okruger og autonome okruger er mellemliggende administrative enheder, som omfatter nogle af den føderale enheds distrikter og byer/urbane bebyggelser af betydning for den føderale enhed.
Autonome okruger er under en anden føderal enheds jurisdiktion, men anerkendes alliigevel forfatningsmæssigt som føderale enheder i egen ret. Tjukotskij autonome okrug er en undtagelse fra dette, da den ikke er administrativt underlagt nogen anden føderal enhed.
Okruger er typisk tidligere autonome okruger, der mistede deres status som føderal enhed på grund af en sammenlægning med en anden føderal enhed.
Blandt typiske administrative inddelinger på lavt niveau er:
Selsovjetter (landdistriktsråd)
Byer og urbane bebyggelser af betydning for det administrative distrikt
Bydistrikter
Hovedartikel: Ruslands kommunale opdelinger.
I løbet af den russiske kommunalreform i 2004–2005 blev alle Ruslands føderale enheder pålagt at ensrette de strukturer for lokalt selvstyre, der garanteres af Ruslands forfatning. Reformen lovbestemte at hver føderal enhed skulle have en samlet struktur for kommunale myndigheder per 1. januar 2005, og en lov der håndhævede reformprovisionerne trådte i kraft 1. januar 2006. Ifølge loven er enhederne for kommunal opdeling ("kommunale formationer"):[6]
Territorier, der ikke inkluderes som en del af de kommunale formationer kaldesinter-bebyggelses-territorier.
Kommunalt distrikt, en gruppe af urbane og landlige bebyggelser, ofte langs inter-bebyggelses-territorier. I praksis dannes kommunale distrikter typisk indenfor grænserne af eksisterende administrative distrikter (rajoner).
Urbane bebyggelser, en by/landsby eller urban bebyggelse, muligvis sammen med tilstødende landlige og/eller urbane lokaliteter
Landlige bebyggelser, en eller flere landlige lokaliteter
Urbane okruger, en urban bebyggelse, der ikke er inkorporeret i et kommunalt distrikt. I praksis dannes urbane okruger typisk indenfor grænserne af eksisterende byer af betydning for den føderale enhed.
Intra-urbane territorier (intra-urbane kommunale formationer) for en føderal by, en del af en føderal bys territorie. I Moskva kaldes disse kommunale formationer (som svarer til distrikter); i Skt.Petersborg—kommunale okruger, byer og bebyggelser. I Sevastopol kendes de som kommunale okruger og en by.[7]
Den føderale lov blev ændret 27. maj 2014 til også at omfatte to nye typer kommunale inddelinger:[8]
Urban okrug med intra-urbane opdelinger, en urban okrug, der er opdelt i intra-urbane distrikter i et lavere niveau af det kommunale hierarki
Intra-urbane distrikter, en kommunal formation indenfor en urban okrug med intra-urbane opdelinger. Denne kommunale formationstype bliver typisk etableret indenfor grænserne af eksisterende bydistrikter (dvs. de administrative opdelinger i nogle af byerne af betydning for den føderale enhed).
I juni 2014 blev Tjeljabinsks urbane okrug den første urbane okrug til at implementere intra-urbane opdelinger.[9]
Alle de føderale enheder er grupperet i otte føderale distrikter,[10] der hver især administreres af en udsending, der er udpeget af Ruslands præsident. Føderale distrikters udsendinge fungerer som mellemled mellem de føderale enheder og den føderale regering og er hovedsageliigt ansvarlige for at sikre at de føderale enheder overholder den føderale lovgivning.
Til økonomiske og statistiske formål grupperes de føderale enheder ofte i tolv økonomiske regioner.[11] Bestanddelene i de økonomiske regioner oplever typisk fælles økonomiske trends, og grupperes yderligere ned i økonomiske zoner og makrozoner.
Militærdistrikter
Hovedartikel: Ruslands militærdistrikter.
Ruslands militærdistrikter
For at de væbnede styrker kan administrere militærenheder, deres træning og andre operationelle aktiviteter på en effektiv måde grupperes de føderale enheder i fem militærdistrikter.[12] Hvert militærdistrikt styres af distriktshovedkvarteret og distriktskommandøren, og er underlagt Ruslands generalstab.
Государственная Дума Российской Федерации.Федеральный Закон№131-ФЗот6 октября 2003 г. «Об общих принципах организации местного самоуправления в Российской Федерации», в ред. Федерального Закона №243-ФЗ от28 сентября 2010 г. (State Duma of the Russian Federation.Federal Law#131-FZof6. oktober 2003 On the General Principles of Organization of the Local Self-Government in the Russian Federation, as amended by the Federal Law#243-FZ of28. september 2010. ).
Федеральный Закон№136-ФЗот27 мая 2014 г. «О внесении изменений в статью26.3 Федерального Закона "Об общих принципах организации законодательных (представительных) и исполнительных органов государственной власти субъектов Российской Федерации" и Федеральный Закон "Об общих принципах организации местного самоуправления в Российской Федерации"». Вступил в силусо дня официального опубликования. Опубликован: Официальный интернет-портал правовой информации http://www.pravo.gov.ru, 27 мая 2014 г. (Federal Law#136-FZof27. maj 2014 On Amending Article26.3 of the Federal Law "On the General Principles of Organization of Legislative (Representative) and Executive Bodies of State Power in the Subjects of the Russian Federation" and the Federal Law "On the General Principles of Organization of the Local Self-Government in the Russian Federation". Effective as ofthe day of the official publication.).
Законодательное Собрание Челябинской области.Закон№706-ЗОот10 июня 2014 г. «О статусе и границах Челябинского городского округа и внутригородских районов в его составе». Вступил в силусо дня официального опубликования. Опубликован: "Южноуральская панорама", №87 (спецвыпуск №24), 14 июня 2014 г. (Legislative Assembly of Chelyabinsk Oblast.Law#706-ZOof10. juni 2014 On the Status and Borders of Chelyabinsky Urban Okrug and the City Districts It Comprises. Effective as ofthe day of the official publication.).
Президент Российской Федерации.Указ№849от13 мая 2000 г. «О полномочном представителе Президента Российской Федерации в федеральном округе». Вступил в силу13 мая 2000 г. Опубликован: "Собрание законодательства РФ", №20, ст. 2112, 15 мая 2000 г. (President of the Russian Federation.Decree#849ofMay 13, 2000 On the Plenipotentiary Representative of the President of the Russian Federation in a Federal District. Effective as ofMay 13, 2000.).
Президент Российской Федерации.Указ№900от27 июль 1998 г. «О военно-административном делении Российской Федерации», в ред. Указа №1144 от20 сентябрь 2010 г. Вступил в силу27 июль 1998 г.. (President of the Russian Federation.Decree#900ofJuly 27, 1998 On Military Administrative Division of the Russian Federation, as amended by the Decree#1144 ofSeptember 20, 2010. Effective as ofJuly 27, 1998.).
12 декабря 1993 г. «Конституция Российской Федерации», в ред. Федерального конституционного закона №7-ФКЗ от30 декабря 2008 г. Вступил в силусо дня официального опубликования. Опубликован: "Российская газета", №237, 25 декабря 1993 г. (December 12, 1993 Constitution of the Russian Federation, as amended by the Federal Constitutional Law#7-FKZ ofDecember 30, 2008. Effective as ofthe official publication date.).