From Wikipedia, the free encyclopedia
Pontos (græsk: Πόντος, overs. 'sea'[1]) er en region på den sydlige kyst af Sortehavet, beliggende i den moderne østlige Sortehavsregion i Tyrkiet (nordlige Anatolien). Navnet blev taget i brug af grækerne, der koloniserede området i den arkaiske periode. Det er afledt af det græske navn for Sortehavet: Εύξεινος Πόντος (Eúxinos Póntos), der betyder det "gæstfrit hav", [2] eller blot Pontos (ὁ Πόντος).
Området øst for floden Halys havde oprindeligt intet specifikt navn. Man refererede til det som landet 'Ἐν Πόντῳ' (En Póntō), som bogstavelig talt betyder "på [Euxinos] Pontos", og heraf opstod navnet Pontos. Dette navn findes første gang hos Xenophon i hans Anabasis (ca. 370 BC). Områdets udstrækning varierede gennem tiden, men strakte sig generelt set fra grænsen til Kolchis (det moderne vestlige Georgien) og til langt ind i Paphlagonien mod vest – med varierende mængder af bagland. Flere stater og provinser med navnet Pontos, eller varianter heraf, blev etableret i området i den hellenistiske, romerske og byzantinske periode, heriblandt det Pontiske Kongerige og afslutningsvis kulminerende i det senbyzantinske Kejserrige Trebizond. I den oldgræske mytologi og historieskrivning (f.eks. hos Herodot og Strabon) anses Pontos nogle gange for at være amazonernes oprindelige hjemland.