Hawaiiøerne
From Wikipedia, the free encyclopedia
Hawaiiøerne, tidligere kendt som Sandwich Islands, er en øgruppe på i alt 19 større øer og atoller samt flere småøer, skær og undersøiske rev. Øerne består af en række undervandsbjerge, der strækker sig 2.400 km mellem den 19. og 29. nordlige breddegrad i det nordlige Stillehav. Øgruppen har fået sit navn efter den største og sydligste ø, Hawaii. Den nordligste er Kure Atol. Alle øerne udgør den amerikanske delstat Hawaii, bortset fra Midwayøerne, der hører til USA's ydre småøer.
For alternative betydninger af ordet Hawaii, se Hawaii (flertydig).
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b6/Hawaiianislandchain_USGS.png/320px-Hawaiianislandchain_USGS.png)
Denne øgruppe er i realiteten de højeste bjergtoppe, som stikker op over havoverfladen på en stor undersøisk bjergkæde, der er dannet af vulkansk aktivitet fra et såkaldt hot spot i Jordens kappe. Med en beliggenhed omkring 3.000 km fra det nærmeste kontinent er Hawaii-øerne den mest isolerede øgruppe i verden.[1]