dansk forfatterinde (1866-1945) From Wikipedia, the free encyclopedia
Gyrithe Lemche, født Ellen Gyrithe Frisch (født 17. april 1866 i København, død 3. februar 1945 i Kongens Lyngby) var en dansk forfatterinde, kvindesagsforkæmper og lokalhistoriker.
Gyrithe Lemche | |
---|---|
![]() | |
Personlig information | |
Født | 17. april 1866 ![]() København, Kongeriget Danmark ![]() |
Død | 3. februar 1945 (78 år) ![]() Kongens Lyngby, Danmark ![]() |
Gravsted | Lyngby Assistens Kirkegård ![]() |
Søskende | Vibeke Salicath ![]() |
Barn | Hans Martin Lemche ![]() |
Uddannelse og virke | |
Uddannelsessted | N. Zahles Skole, Københavns Universitet ![]() |
Medlem af | Dansk Kvindesamfund (1910-1918), Historisk-topografisk Selskab for Lyngby-Taarbæk Kommune (1927-1945) ![]() |
Beskæftigelse | Redaktør, romanforfatter ![]() |
Nomineringer og priser | |
Udmærkelser | Tagea Brandts Rejselegat (1927), Ingenio et arti (1934) ![]() |
Information med symbolet ![]() |
Hun blev student fra N. Zahles Skole i 1887 og tog filosofikum i 1888. I 1893 blev hun gift med kredslæge Johan Henrich Lemche.[1] Han var søn af Peder Søren Lemche.[2] Gyrithe Lemches brorsøn var politikeren og forfatteren Hartvig Frisch.[3]
Hendes debut var romanen Soedtmanns jomfruer fra 1898 og hendes hovedværk Edwardsgave, en serie romaner i 5 bind fra årene 1900-1912. I 1929−1932 udgav hun firebindsromanserien Strømmen om Mølleåen.
Som interesseret i lokalhistorie var hun en af initiativtagere til Historisk-topografisk Selskab for Lyngby-Taarbæk Kommune.
I kvindesagen var hun en af frontfigurene i Dansk Kvindesamfund.[4] Lemche var en eminent taler, særligt hendes tale fra "Det store kvindemøde" på Skamlingsbanken 1912[5] er et retorisk mesterværk. Ved denne lejlighed talte Jutta Bojsen-Møller, Astrid Stampe Feddersen og Gyrithe Lemche som de første kvinder nogensinde fra Skamlingsbanken.
Gyrithe Lemche tog aktivt del i oprettelsen af Kvindernes Bygning, København. Hun var formand for institutionen Kvindernes Bygning i årene 1916-1928.[6]
Gyrithe Lemches Vej i Lyngby-Taarbæk Kommune fik i 1956 navn efter hende.[7] En mindesten / bautasten blev i 1946 opstillet i Sorgenfri Slotshave. Hendes gravsten er bevaret på Lyngby Kirkes assistenskirkegård.