en periode i historien, særligt med henblik på Grækenland og Romerriget From Wikipedia, the free encyclopedia
Antikken omfatter middelhavsområdet i perioden fra ca. 750 f.Kr. til ca. 500 e.Kr.[1] Perioden var domineret af først grækerne.[2] Senere, i jernalderen, blev middelhavsområdet domineret af Romerriget.[3][4]
"Den klassiske periode" betegner i græsk-romersk historie, arkæologi og sprog enten 1) Antikken i modsætning til tidligere og senere perioder (forhistorie, middelalder) eller 2) i Grækenland 480–336 f.Kr. (mellem perserkrigene og Alexander den Store); i Rom fra ca. 100 f.Kr. til ca. 100 e.Kr. Mellem den klassiske tidsalder og den tidlige middelalderl ligger Senantikken.[5]
Antikken blev især tidligere betragtet som en storhedstid for videnskaber som teknologi og filosof i kontrast til "Den mørke middelalder", der fulgte.[6] Det skyldes, at man i den italienske renæssance nærede stor beundring for oldtidens græske filosofi samt græsk og romersk litteratur. Opfattelsen lever videre i det danske gymnasiums obligatoriske fag, oldtidskundskab, der handler om menneskers liv i bronzealderens græske bystater, polis;[7] kendskab til keramik, templer og andre bygninger indgår i pensum.[8]