druh rostliny From Wikipedia, the free encyclopedia
Šrucha zelná (Portulaca oleracea) nazývaná také portulák nebo šrucha obecná[2] je jednoletá rostlina z čeledi šruchovité (Portulacaceae). Může dosahovat velikosti až 40 centimetrů.
![]() | |
---|---|
Šrucha zelná (Portulaca oleracea) | |
Stupeň ohrožení podle IUCN | |
![]() málo dotčený[1] | |
Vědecká klasifikace | |
Říše | rostliny (Plantae) |
Podříše | cévnaté rostliny (Tracheobionta) |
Oddělení | krytosemenné (Magnoliophyta) |
Třída | vyšší dvouděložné (Rosopsida) |
Řád | hvozdíkotvaré (Caryophyllales) |
Čeleď | šruchovité (Portulacaceae) |
Rod | šrucha (Portulaca) |
Binomické jméno | |
Portulaca oleracea L., 1753 | |
Synonyma | |
| |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Vyskytuje se téměř po celém světě. Od Severní Afriky, přes Evropu (včetně České republiky), blízký východ, Asii, Indický subkontinent, až po Malajsii a Australasii. Vyskytuje se také na Americkém kontinentu, kde je považována za exotický plevel, nicméně existují důkazy, že se zde nacházela už v předkolumbovské éře.[3]
Má hladký, načervenalý, většinou plazivý stonek. Listy jsou střídavě seskupeny v lodyhy a stopky. Žluté květy jsou až 6 milimetrů široké. V závislosti na množství srážek se na rostlině objevují kdykoliv během roku. Semena se tvoří v malém lusku, který se otevře, když dospějí. Šrucha zelná má bulvu se sekundárními vláknitými kořeny a je schopna tolerovat chudé, zhutněné půdy a sucho.
Pro svoji mírně kyselou a slanou chuť je používána v kuchyních v téměř celé Evropě, na Blízkém východě, v Asii a v Mexiku.[4][5] Jedlé jsou stonky, listy i poupata květů. Šrucha může být využita jako součást salátu, opečena na pánvi či připravena jako špenát. Je vhodná také do polévek a omáček. Australští domorodci z ní dělají chleba. Když začne kvést, trochu zhořkne.
Šrucha je velmi významná svým, mezi rostlinami mimořádně vysokým, obsahem ω-3 mastných kyselin, zejména kyseliny α-linolenové[6][7] a kyseliny eikosapentaenové[7].
Šrucha zelná je součástí tradiční čínské medicíny. Mezi její aktivní složky patří: noradrenalin, vápenaté soli, dopamin, DOPA, kyselina jablečná, kyselina citronová, kyselina glutamová, kyselina asparagová, niacin, alanin, glukóza, fruktóza a sacharóza. [8] Betakyaniny izolované ve šruše zlepšily poznávací schopnosti u starých myší.[9]
Je také klinicky účinná při léčení ustního onemocnění lichen planus[10] a listy jsou využívány pro léčbu hmyzího či hadího uštknutí,[11] při popáleninách, vředech, bacilární úplavici, průjmech, hemoroidech, poporodním či vnitřním krvácení.[8] Je však zakázaná podávat během těhotenství a lidem s nachlazením a slabým zažíváním.[8]
Plinius starší doporučoval nosit rostlinu jako amulet proti veškerému zlu (Historia naturalis).[12]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.