ruská státní kosmická agentura From Wikipedia, the free encyclopedia
Státní korporace pro kosmické aktivity „Roskosmos“ (rusky Государственная корпорация по космической деятельности «Роскосмос», oficiální zkrácený název Roskosmos), je státní korporace zodpovědná za ruský kosmický program. Řízení ruské kosmonautiky převzala roku 2016, jako nástupce Federální kosmické agentury, která používala stejné zkrácené jméno, Roskosmos.[5] Agentura sídlí v Moskvě, současným ředitelem je Jurij Borisov.
Roskosmos | |
---|---|
![]() Logo | |
![]() Raketa Sojuz-2 | |
Základní údaje | |
Právní forma | ruská státní společnost |
Datum založení | 2015 |
Předchůdci | Ministerstvo všeobecného strojírenství Sovětský kosmický program |
Sídlo | Moskva, ![]() |
Adresa sídla | Ščepkina 42 |
Klíčoví lidé | Jurij Borisov (generální ředitel) |
Charakteristika firmy | |
Oblast činnosti | kosmický průmysl |
Obrat | 27 mld. ₽ (2017)[1] |
Provozní zisk | 2 016 ₽[2] |
Výsledek hospodaření | 4,2 mld. (2017)[3] |
Vlastní kapitál | 186,5 mld. ₽ (2017)[4] |
Majitel | ![]() |
Identifikátory | |
Oficiální web | https://www.roscosmos.ru/ (web je nefunkční) |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
V Sovětském svazu byl od roku 1965 kosmický průmysl a výzkumné instituty soustředěn v ministerstvu všeobecného strojírenství. Koncem roku 1991 s rozpadem Sovětského svazu ministerstvo zaniklo a řízení kosmického odvětví převzala nově vzniklá Ruská kosmická agentura při vládě RF. V dalším období se názvy a právní formy vrcholné odvětvové organizace měnily:
Agentura provozuje nosné rakety Sojuz, které vynášejí kosmické lodě Sojuz a nákladní lodě Progress. Rakety Proton M jsou používány k vynášení bezpilotních nákladů. První start rakety Sojuz 2 se uskutečnil roku 2004 a tento typ nahradil starší Sojuzy úplně od roku 2019. První znovupoužitelná raketa Sojuz-7 (Amur) by měla vzletět roku 2026. Roku 2014 se uskutečnil první lety rakety Angara, která postupně nahrazuje lodě Progres. Varianta Angara A5V, která vyveze na oběžnou dráhu až 35 tun, by měla sloužit jako základ pro supertěžkou raketu Jenisej.[6] Účelem rakety Jenisej bude zajištění pilotovaných letů na Měsíc kosmickou lodí Orjol.
Roskosmos je partner v programu Mezinárodní vesmírné stanice ISS a přispěl základními moduly Zarja a Zvezda, které byly poté spojeny modulem Unity agentury NASA. Nyní na ISS provozuje šest modulů. Na ISS také vyslal již devět vesmírných turistů, kteří za let zaplatili 20-40 milionů dolarů. V červenci 2021 byl ke stanici připojen nový laboratorní modul Nauka.[7]
Ve spolupráci s ESA se Roskosmos podílel také na průzkumu Marsu v rámci projektu ExoMars. Na rok 2022 byla naplánována druhá část mise, při které měla raketa Proton-M dopravit na jeho povrch evropský rover a ruský stacionární modul.[8] Kvůli ruské invazi na Ukrajinu však ESA oznámila ukončení této spolupráce a k vyslání mise na Mars tak nedojde.[9]
Roskosmos také projevil zájem podílet se na budoucím projektu výstavby vesmírné stanice Gateway na oběžné dráze kolem Měsíce. Dohoda s ostatními agenturami, které se na projektu podílejí, však nebyla dosažena a Roskosmos se tohoto projektu účastnit nebude.
V několika programech také úzce spolupracoval s ESA. Poslední společný projekt se týkal studie na novou pilotovanou loď ACTS[10], která nahradila zamýšlený projekt malého raketoplánu Kliper. Tato studie však nakonec zůstala pouze projektem ESA a Roskosmos začal pracovat na vlastní kosmické lodi Orjol. První zkušební let této lodi je naplánován na rok 2023 z kosmodromu Vostočnyj.[11]
V budoucnosti plánuje rozšířit nabídku vesmírných výletů také na oblet Měsíce za odhadem 100 milionů dolarů. Plánuje se návrat na Měsíc programem Luna, který sestává ze čtyř misí (první Luna 25 v srpnu 2023) a výstavby robotické základny na Měsíci. Na plánovaných misích Luna se podílela také Evropská kosmická agentura, v reakci na ruskou invazi na Ukrajinu se ale rozhodla tuto spolupráci ukončit.[9] V dlouhodobém horizontu se plánuje návrat na Venuši sondou Veněra-D.
Vedení Roskosmosu sídlí v Moskvě, ale starty probíhají zejména z kosmodromu Bajkonur v Kazachstánu. Lety kosmických lodí a družic řídí specialisté střediska řízení letů CUP v Koroljovu u Moskvy. Na starty vojenských družic je primárně určen kosmodrom v Plesecku, spravovaný armádou. V provozu je také zatím jediná rampa pro rakety Sojuz na novém kosmodromu Vostočnyj. Od roku 2011 má Roskosmos k dispozici jednu rampu na kosmodromu v Kourou, která byla vybudována ve spolupráci s ESA.
Organizace zaměstnává asi 300 lidí. Většina prací je zajišťována externě. Hlavním dodavatelem je společnost RKK Energija. Od roku 2009 převzal Roskosmos řízení Středisko přípravy kosmonautů J. A. Gagarina.[12] Generálním ředitelem byl Dmitrij Rogozin, který nahradil Igora Komarova (od ledna 2015 do května 2018).[13] Funkci zastával od května 2018 do poloviny července 2022, kdy jej vystřídal Jurij Borisov.