otevřená hvězdokupa From Wikipedia, the free encyclopedia
Messier 34 (také M34 nebo NGC 1039 ) je otevřená hvězdokupa v souhvězdí Persea. Je vzdálena přibližně 1 400 světelných let od Země a poprvé ji pozoroval v roce 1654 Giovanni Batista Hodierna.
Messier 34 | |
---|---|
![]() Otevřená hvězdokupa Messier 34. Autor: Ole Nielsen | |
Pozorovací údaje (Ekvinokcium J2000,0) | |
Typ | otevřená hvězdokupa |
Třída | II3r[1] |
Objevitel | Giovanni Battista Hodierna |
Datum objevu | 1654 |
Rektascenze | 02h 42m 05s[2] |
Deklinace | +42°45′42″[2] |
Souhvězdí | Perseus (lat. Per) |
Zdánlivá magnituda (V) | 5,2[2] |
Úhlová velikost | 35'[3] |
Vzdálenost | 1 400 ly |
Fyzikální charakteristiky | |
Poloměr | 7[3] ly |
Metalicita [Fe/H] | 0,02 |
Odhadované stáří | 180 milionů let[3] |
Označení v katalozích | |
Messierův katalog | M 34 |
New General Catalogue | NGC 1039 |
Collinderův katalog | Collinder 31 |
Melottův katalog | Melotte 17 |
Jiná označení | M34, NGC 1039, OCl 382,[2] Cr 31, Mel 17[1] |
(V) – měření provedena ve viditelném světle | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
M34 je možné jednoduše najít zhruba v polovině vzdálenosti mezi hvězdami Alamak (γ And) a Algol (β Per), obě jsou známé hvězdy 2. magnitudy. Hvězdokupa je pod průzračnou tmavou oblohou viditelná i pouhým okem. Pomocí triedru 10x50 je možné v ní rozlišit několik hvězd 7. a 8. magnitudy. Dalekohled o průměru 114 mm a větším hvězdokupu zcela rozloží na desítky hvězd seřazených do řetězců. Ve větších dalekohledech je potřeba hvězdokupu pozorovat při nejmenším zvětšení, jinak se nevejde celá do zorného pole.[4]
4° západně od hvězdokupy se nachází galaxie NGC 891.
Hvězdokupu je možné pozorovat z obou zemských polokoulí, i když její severní deklinace značně zvýhodňuje její pozorovatele na severní polokouli, kde během letních a podzimních nocí vychází vysoko na oblohu, zatímco na jižní polokouli v oblastech více vzdálených od rovníku vychází pouze nízko nad severní obzor. Přesto je tedy pozorovatelná ze všech obydlených oblastí Země.[5] Nejvhodnější období pro její pozorování na večerní obloze je od června do listopadu.
Hvězdokupu objevil Giovanni Batista Hodierna před rokem 1654 a Charles Messier ji přidal do svého katalogu v roce 1764 s tímto popisem: "Kupa malých hvězd mezi hlavou Medůzy (Algol) a levou nohou Andromedy, téměř na stejné rovnoběžce s γ And, obyčejným dalekohledem dlouhým 3 stopy je možné rozeznat některé hvězdy. Její poloha je určena podle hvězdy β Per (Algol), hlavy Medůzy."[6]
M34 se nachází ve vzdálenosti přibližně 1 400 světelných let od Země a tvoří ji stovka hvězd. Na jihovýchodním okraji se nachází hvězda s magnitudou 7,3, která není členem hvězdokupy. Nejjasnější členové hvězdokupy jsou osmé magnitudy.[4] Její odhadované stáří je přibližně 180 milionů let.[3]
Zdánlivý průměr hvězdokupy je 35', tomu odpovídá skutečný průměr přibližně 24 světelných let.[3]