vesnice v Polsku (Opolské vojvodství) From Wikipedia, the free encyclopedia
Lubienia (německy Sacken, česky Lubín) je vesnice ve správním obvodu Gmina Popielów v jihozápadním Polsku. Leží přibližně 23 km severozápadně od města Opolí. V letech 1742–1945 patřila do Pruského Slezska, po 2. světové válce připadla Polsku. Ačkoli pruské úřady ve Vratislavi od samého počátku nazývali novou českou osadu Sacken, exulanti ji přejmenovali na Lubín. Po roce 1945 byla obec několikrát přejmenována – Lubienie, Lubień, Lubina a Lubienia.
Lubienia Sacken | |
---|---|
![]() | |
Poloha | |
Souřadnice | 50°50′28″ s. š., 17°46′31″ v. d. |
Časové pásmo | UTC+01:00 (standardní čas) UTC+02:00 (letní čas) |
Stát | ![]() |
![]() ![]() Lubienia | |
Rozloha a obyvatelstvo | |
Počet obyvatel | 355 (2021)[1] |
Správa | |
PSČ | 46-090 |
Označení vozidel | OPO |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Lubín je osada, která byla založena v roce 1777 čtyřiceti rodinami potomků českých exulantů doby pobělohorské. Toto neobydlené a pusté místo se stalo po první slezské válce v roce 1742 součástí pruského Slezska.[2] Vyměřit půdu na domky a usedlosti nové kolonie trvalo vratislavským úředníkům tři roky! 21. dubna 1780 pak byly jednotlivé usedlosti přiděleny zájemcům losem. V roce 1819 žilo v Lubíně 301 obyvatel, v roce 1845 bylo v obci 62 domů a 610 obyvatel. Z nich bylo 68 osob polského nebo německého původu, zbytek tvořili Češi. V roce 1878 si Češi postavili novou školu, stará budova nadále sloužila jako modlitebna evangelického reformovaného sboru. Dne 31.10.1898 byl vysvěcen v Lubíně nový český cihlový kostel. Během druhé světové války bylo v Lubíně zničeno téměř 70 procent budov. Po válce k hromadné reemigraci Čechů z Lubína nedošlo. Ti, poučeni zážitky reemigrantů z Husince a okolí, se z polského Lubína postupně vytráceli do Německa. Češi, kteří v místě zůstali, udrželi s několika rodinami německých luteránů i svůj evangelický kostel.[3] V druhé polovině 20. století žilo v Lubíně dvanáct českých rodin.[4]