německý politik a generál From Wikipedia, the free encyclopedia
Georg Leo hrabě von Caprivi de Caprera de Montecuccoli (24. února 1831, Berlín – 6. února 1899, Skyren) byl německý státník, nástupce Otty von Bismarck ve funkci německého kancléře. Tuto funkci zastával v období od 20. března 1890 do 26. října 1894.
Leo von Caprivi | |
---|---|
![]() Leo Graf von Caprivi (1880) | |
Německý kancléř | |
Ve funkci: 20. března 1890 – 26. října 1894 | |
Předchůdce | Otto von Bismarck |
Nástupce | Chlodwig, kníže Hohenlohe-Schillingsfürst |
Rodné jméno | Georg Leo von Caprivi de Caprera de Montecuccoli |
Narození | 24. února 1831 Berlín, ![]() |
Úmrtí | 6. února 1899 Skyren, ![]() nyní Skórzyn, Lubušské vojvodství, ![]() |
Příčina úmrtí | infarkt myokardu |
Národnost | německá |
Rodiče | Leopold von Caprivi |
Příbuzní | Raimund von Caprivi[1] (sourozenec) Leo von Caprivi (synovec) |
Zaměstnání | politik |
Ocenění | Pour le Mérite honorary citizen of Gdańsk Železný kříž 2. třídy Řád Zvěstování Řád černé orlice … více na Wikidatech |
Podpis | ![]() |
Commons | Leo von Caprivi |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Narodil se na zámku Charlottenburg v Berlíně v Prusku. Otec Julius Leopold von Caprivi (1797–1865) byl právníkem, později se stal soudcem pruského nejvyššího soudu a členem pruské sněmovny lordů. Jeho matkou byla Emilie Kopkemová, dcera Gustava Kopkema, ředitele gymnázia v Berlíně, které navštěvoval i Capriviho předchůdce Otto von Bismarck.
V roce 1849 vstoupil do pruské armády. Sloužil ve druhé šlesvické válce v roce 1864, v prusko-rakouské válce v roce 1866 a v prusko-francouzské válce v letech 1870–1871. Dosáhl hodnosti podplukovníka. Za své zásluhy získal vojenské vyznamenání Pour le Mérite. Po prusko-francouzské válce působil na pruském ministerstvu války. V roce 1882 se stal velitelem 30. pěší divize u Met.
20. března 1890 byl jmenován německým kancléřem. V úřadě skončil 26. října 1894.
Jmenoval se podle něho Capriviho pruh (angl. Caprivi Strip) na území dnešní Namibie. Ten k tehdy německé kolonii jménem Německá jihozápadní Afrika připojil toto území, aby získala přístup k řece Zambezi.