obec v okrese Písek v Jihočeském kraji From Wikipedia, the free encyclopedia
Jickovice je obec ležící v jižních Čechách v okrese Písek asi 18 kilometrů severně od Písku a 11 kilometrů západně od města Milevsko. Žije v ní 138[1] obyvatel. Součástí obce je také osada Varta.
Jickovice | |
---|---|
![]() Obecní rybník – pohled na hráz | |
![]() ![]() | |
znakvlajka | |
Lokalita | |
Status | obec |
Pověřená obec | Milevsko |
Obec s rozšířenou působností | Milevsko (správní obvod) |
Okres | Písek |
Kraj | Jihočeský |
Historická země | Čechy |
Stát | ![]() |
Zeměpisné souřadnice | 49°27′3″ s. š., 14°12′57″ v. d. |
Základní informace | |
Počet obyvatel | 138 (2024)[1] |
Rozloha | 11,34 km²[2] |
Katastrální území | Jickovice |
Nadmořská výška | 414 m n. m. |
PSČ | 399 01 |
Počet domů | 95 (2021)[3] |
Počet částí obce | 2 |
Počet k. ú. | 1 |
Počet ZSJ | 2 |
Kontakt | |
Adresa obecního úřadu | Jickovice 87 399 01 Milevsko obec@jickovice.cz |
Starosta | Jiří Fišer |
Oficiální web: www | |
![]() ![]() Jickovice | |
Další údaje | |
Kód obce | 562084 |
Geodata (OSM) | OSM, WMF |
![]() | |
![]() Některá data mohou pocházet z datové položky. |
První písemná zmínka pochází z roku 1220. Sídlil zde Přibyslav z Ickovic. V 15. století se ves, která dříve byla majetkem kláštera břevnovského v Praze, stala z rozhodnutí krále Zikmunda majetkem pana Zmrzlíka z Orlíku. Ti jej vlastnili do roku 1517. Opět se do roku 1534 staly majetkem kláštera břevnovského. V tomto roce byly Jickovice odkoupeny od opata Švamberky. V držení rodu Švamberků byla ves až do Bílé hory, kdy byla zkonfiskována. Ves utrpěla během obléhání hradu Zvíkova nesmírné ztráty. Zvíkov hájila posádka se 150 muži. Hrad byl obléhán Marradasovými vojsky v počtu 2500 mužů, kteří se utábořili v Jickovicích a nedaleké Vartě. Po vyjednávání a obléhání se nakonec obránci hradu vzdali 21. listopadu 1621. Ves byla vydrancována a vypálena tak, že všech sedm původních obyvatel odešlo. Roku 1622 koupil Zvíkov a s ním i Jickovice Adam ze Šternberka od císaře a rok poté je prodal Eggenberkům. Tento rod je vlastnil do roku 1719, kdy přešly dědictvím do držení Schwarzenbergů.[4]
Sbor dobrovolných hasičů byl v obci založený roku 1905.[4]
Dne 6. prosince 1931 vypukl v Jickovicích požár. Požárníci z Velké se zúčastnili hašení požáru, které stěžoval silný mráz.
Komunální symboly (znak a vlajka) byly uděleny předsedou Poslanecké sněmovny 4. 4. 2019. Modrá vidlice vyjadřuje zdejší soutok Otavy s Vltavou, jetelový kříž četnou drobnou církevní architekturu, lipový a habrový list místní památné stromy (v Jickovicích a Vartě), hvězda je atributem Panny Marie, patronky návesní kaple a celé obce.[5]
Obec Jickovice se skládá ze dvou částí, které leží v katastrálním území Jickovice.
everně od obce přibližně 1,5 km daleko se nachází přírodní památka Bachmáč. Uprostřed obce se nachází Obecní rybník, kterým protéká Jickovický potok.
Tři kilometry severozápadně se na pravém břehu Vltavy (respektive Orlické přehrady), vzdušnou čarou 1 až 2 km severně od hradu Zvíkova, nacházejí Jickovické skály. Výška žulových skalisek nad hladinou Orlické přehrady je až 50 metrů.[6] Skály, tvořené porfyrickou žulou, byly využívány horolezci již ve dvacátých letech 20. století. Horolezecké aktivity zde ustaly po zatopení vltavského údolí v druhé polovině 50. let. Lezecká činnost v Jickovických skalách byla postupně obnovena po roce 1997. Podle databáze Českého horolezeckého svazu je zde evidováno téměř 200 lezeckých cest (stav k roku 2022) od stupně 2 až po obtížnost 9 na stupnici UIAA.[7]
Pověst, kterou zaznamenal Ondřej Fibich v Pověstech Písecka, Strakonicka a Pošumaví, se vztahuje ke kapli Panny Marie z 18. století. V nedaleké Vartě žil mladík, který se zamiloval do zdejší dívky. Ale na tu si myslel také bohatý písař z Orlíka a díky známostem a financím se postaral, aby byl mladík odvedený na vojnu. K tomu došlo, před jejich svatbou. Dívka slíbila svému milému věrnost. Každý den docházela na vysoký kámen za vsí a vyhlížela do dáli, jestli se její milý už nevrací. Ale dny plynuly, jí se mezitím narodil syn. Syn rostl a s ním rostly i stromy a stínily jí ve výhledu. Tak si pokaždé donesla kámen, aby lépe viděla. Kameny se hromadily, ona stále čekala a nikdo se nevracel. Čekala až do své smrti. Po její smrti se lidé rozhodli, že z kamenů postaví kapličku, která dodnes čeká, zda se někdo mrtvý nevrátí.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.