český právník a spisovatel From Wikipedia, the free encyclopedia
Jaroslav Kallab (24. června 1879 Nové Město na Moravě[1] – 10. února 1942 Brno) byl český právník, profesor trestního práva i právní filozofie na Právnické fakultě Univerzity Karlovy a na Právnické fakultě Masarykovy univerzity, kde byl i děkanem, rektor Masarykovy univerzity, ředitel kriminologického ústavu a člen České akademie věd a umění.
prof. JUDr. Jaroslav Kallab | |
---|---|
![]() | |
9. rektor Masarykovy univerzity | |
Ve funkci: 1927 – 1928 | |
Předchůdce | Bohumil Navrátil |
Nástupce | Otomar Völker |
Děkan Právnické fakulty MU | |
Ve funkci: 1920 – 1921 | |
Předchůdce | František Weyr |
Nástupce | Karel Engliš |
Ve funkci: 1929 – 1930 | |
Předchůdce | Jan Loevenstein |
Nástupce | Rudolf Dominik |
Ve funkci: 1937 – 1938 | |
Předchůdce | František Čáda |
Nástupce | František Rouček |
Narození | 24. června 1879 Nové Město na Moravě ![]() |
Úmrtí | 10. února 1942 (ve věku 62 let) Brno ![]() |
Rodiče | Valerian Kallab |
Alma mater | Právnická fakulta Univerzity Karlovy |
Profese | pedagog, spisovatel, právník, vysokoškolský učitel, básník a literární publicista |
Commons | Jaroslav Kallab |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Jaroslav Kallab byl od narození tělesně postižen, měl hrb a těžkou klátivou chůzi.[2] Vystudoval české gymnázium v Brně, poté začal studovat práva na Vídeňské univerzitě, během studia ale přešel na pražskou právnickou fakultu, kde v roce 1903 získal doktorát práv. Následně vstoupil do služeb justice, zároveň se však připravoval na vědeckou kariéru, absolvoval studijní pobyty v Berlíně a na Sorbonně. V roce 1908 se habilitoval pro trestní právo a trestní řízení a v roce 1913 byl jmenován mimořádným profesorem na české univerzitě v Praze.[3] O rok dříve se oženil s Boženou Volfovou, se kterou měl syna Jaroslava. Po založení Masarykovy univerzity v Brně se stal řádným profesorem dějin právní filozofie a práva i řízení trestního její právnické fakulty. Byl několikrát jejím děkanem, jednou i rektorem celé univerzity, a také zde v roce 1928 vybudoval kriminologický ústav, jehož se stal ředitelem.[4] Stal se též členem České akademie věd a umění, společnosti Institut International de philosophie du droit et de sociologie juridique a Filozofické jednoty v Brně.[2] Dále byl členem Anglického klubu, Pánského klubu v Brně a PEN.[5]
Kromě svých vědeckých aktivit byl činný i veřejně, spoluzakládal např. Národní stranu práce a byl předsedou jejího moravského výkonného výboru.[6] Věnoval se také mládeži, byl zakladatelem časopisu Péče o mládež a autorem návrhu zákona o soudnictví mladistvých, který byl předložen roku 1930. Za své zásluhy obdržel Zlatý záslužný kříž a k 60. narozeninám od Svazu zemských a okresních péčí o mládež, jehož byl původně předsedou, bronzovou pamětní medaili.[4] V Jemnici byl navržen architektem Bohuslavem Fuchsem pro Okresní péči o mládež „Kallabův domov mládeže“.[7] Je pohřben na Ústředním hřbitově v Brně.
Profesně se věnoval jak trestnímu právu, tak právní filosofii a částečně i právu mezinárodnímu. Ovlivněn byl novokantovstvím i Bergsonovým intuitivismem. Patřil k brněnské normativní škole, odmítal ale absolutizaci jejích východisek, právo pro něj neznamená jen svět norem, ale i konání, kde značnou roli hraje lidská vůle. Snažil se vždy o propojování jednotlivých forem poznávání.[8] Kromě obecných a teoretických otázek trestního práva se zabýval např. i problematikou soudnictví ve věcech mládeže, byl autorem zákona č. 48/1931 Sb., o trestním soudnictví nad mládeží.[9]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.