From Wikipedia, the free encyclopedia
Franz Bockenheimer von Bockenheim (německy Franz Seraphin Friedrich Ritter Bockenheimer von Bockenheim) (4. října 1856 Tarnów – 24. listopadu 1937 Vídeň) byl rakousko-uherský generál. Jako absolvent vojenské akademie sloužil v c. k. armádě od roku 1877, vystřídal působení u různých jednotek ženistů, uplatnil se také jako pedagog a spisovatel v oboru vojenské teorie. V letech 1907–1916 zastával funkci sekčního šéfa na c. k. ministerstvu zeměbrany. V roce 1913 byl v armádě povýšen do hodnosti polního zbrojmistra. Na začátku první světové války jeho vliv poklesl, v roce 1916 byl odeslán do penze.
Franz Bockenheimer von Bockenheim | |
---|---|
![]() | |
První sekční šéf na ministerstvu zeměbrany | |
Ve funkci: 10. října 1907 – 1. května 1916 | |
Předchůdce | Friedrich von Georgi |
Nástupce | Richard von Schreyer |
Velitel 18. pěší divize v Mostaru | |
Ve funkci: 8. března 1911 – 25. října 1911 | |
Předchůdce | Karl Strasser |
Nástupce | Karl Gottl |
Vojenská služba | |
Služba | ![]() |
Hodnost | polní zbrojmistr (1913), polní podmaršál (1908), generálmajor (1904) |
Narození | 4. října 1856 |
Úmrtí | 24. listopadu 1937 (ve věku 81 let) |
Titul | rytíř |
Profese | učitel a spisovatel literatury faktu |
Ocenění | Řád železné koruny, Řád Františka Josefa, Leopoldův řád |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Pocházel ze staré šlechtické rodiny, byl synem c. k. majora Franze Xavera Bockenheimera (1816–1889). Základní vzdělání získal ve Štýrském Hradci a v letech 1873–1877 studoval na Technické vojenské akademii ve Vídni. Do armády vstoupil v roce 1877 jako poručík k 1. ženijnímu pluku v Olomouci,[1] s touto jednotkou pak vystřídal službu v Přemyšlu, Trentu a v roce 1879 byl povýšen na nadporučíka.[2] V letech 1881–1883 si doplnil vzdělání ve vyšším kurzu pro důstojníky dělostřelectva a byl přidělen k železničnímu odboru na generálním štábu, v roce 1886 byl povýšen na kapitána.[3] V roce 1889 byl přidělen ke štábu 3. armádního sboru ve Štýrském Hradci a poté tamtéž sloužil u 27. pěšího pluku.[4] V letech 1891–1895 působil jako pedagog v důstojnických kurzech a mezitím byl v roce 1892 povýšen na majora.[5] V této době napsal dvě učebnice se zaměřením na vojenský výcvik. Jako podplukovník (1895) sloužil u 79. pěšího pluku v Rijece a Karlovaci.[6] V roce 1897 dosáhl hodnosti plukovníka[7] a v letech 1898–1904 řídil železniční odbor na generálním štábu.[8]
V roce 1904 byl povýšen do hodnosti generálmajora[9] a do roku 1907 byl velitelem 43. brigády c. k. zeměbrany ve Štýrském Hradci.[10] V letech 1907–1911 byl sekčním šéfem na ministerstvu zeměbrany[11] a k datu 1. května 1908 získal hodnost polního podmaršála.[12] Od března do října 1911 zastával funkci velitele 18. pěší divize v Mostaru, pak se ale vrátil na ministerstvo zeměbrany a znovu byl sekčním šéfem.[13][14] V té době patřil k významným organizátorům jednotek zeměbrany a k datu 1. května 1913 dosáhl hodnosti polního zbrojmistra.[15][16] V prosinci 1914 byl z ministerstva propuštěn ze zdravotních důvodů, v následujícím roce se vrátil do aktivní služby na pozici sekčního šéfa. K datu 1. května 1916 byl penzionován.[17]
Od narození užíval šlechtický titul rytíře s predikátem von Bockenheim, který rodina získala v roce 1613. Jako sekční šéf na ministerstvu zeměbrany obdržel v roce 1913 titul c. k. tajného rady s nárokem na oslovení Excelence.[18] Během vojenské služby získal řadu vyznamenání v Rakousku-Uhersku i v zahraničí.[19][20]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.