chemická sloučenina From Wikipedia, the free encyclopedia
Dusičnan zinečnatý je anorganická sloučenina s chemickým vzorcem Zn(NO3)2. Tato bílá krystalická látka se obvykle vyskytuje jako hexahydrát Zn(NO3)2·6H2O. Je rozpustná ve vodě i alkoholu.
dusičnan zinečnatý | |
---|---|
![]() | |
Obecné | |
Systematický název | Dusičnan zinečnatý |
Anglický název | Zinc nitrate |
Německý název | Zinknitrat |
Sumární vzorec | Zn(NO3)2 |
Vzhled | bezbarvé, rozplývavé krystaly |
Identifikace | |
Registrační číslo CAS | 7779-88-6 19154-63-3 (tetrahydrát) 10196-18-6 (hexahydrát) |
EC-no (EINECS/ELINCS/NLP) | 231-943-8 |
PubChem | 24518 |
UN kód | 1514 |
SMILES | [N+](=O)([O-])[O-].[N+](=O)([O-])[O-].[Zn+2] |
InChI | InChI=1S/2NO3.Zn/c2*2-1(3)4;/q2*-1;+2
Key: ONDPHDOFVYQSGI-UHFFFAOYSA-N |
Číslo RTECS | ZH4772000 |
Vlastnosti | |
Molární hmotnost | 189,36 g / mol (bezvodý)
297,49 g / mol (hexahydrát) |
Teplota tání | 110 °C |
Teplota varu | 125 °C |
Hustota | 2,065 g/cm3 (hexahydrát) |
Rozpustnost ve vodě | 327 g/100 ml, 40 °C (trihydrát)
184,3 g/100 ml, 20 °C (hexahydrát) |
Měrná magnetická susceptibilita | −63,0·10−6 cm3/mol |
Bezpečnost | |
[1] Nebezpečí[1] | |
H-věty | H272, H302, H315, H318, H319, H335, H400, H410, H411 |
P-věty | P210, P220, P261, P264, P264+265, P270, P271, P273, P280, P301+317, P302+352, P304+340, P305+351+338, P305+354+338, P317, P319, P321, P330, P332+317, P337+317, P362+364, P370+378, P391, P403+233, P405, P501 |
Teplota vzplanutí | nehořlavé |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Dusičnan zinečnatý se obvykle připravuje rozpuštěním kovového zinku, oxidu zinečnatého nebo příbuzných materiálů v kyselině dusičné:
Tyto reakce jsou doprovázeny hydratací dusičnanu zinečnatého.
Průběh této reakce je závislý na koncentraci kyseliny dusičné, přičemž v koncentrované kyselině dusičné vzniká také dusičnan amonný:
Bezvodá sůl vzniká reakcí bezvodého chloridu zinečnatého s oxidem dusičitým:[2]
Octan zinečnatý vzniká reakcí dusičnanu zinečnatého s acetanhydridem.[3]
Při zahřívání podléhá tepelnému rozkladu za vzniku oxidu zinečnatého, oxidu dusičitého a kyslíku:
Dusičnan zinečnatý je bezbarvá oxidující pevná látka. Při zahřívání nad 105 °C uvolňuje dusičnan zinečnatý krystalovou vodu.[4] Je známo několik různých hydrátů dusičnanu zinečnatého. Nejběžnějším hydrátem je hexahydrát, avšak existuje také dihydrát, tetrahydrát a nonahydrát.
Dusičnan zinečnatý se nevyužívá ve velkém měřítku, ale používá se v laboratorním měřítku pro syntézu koordinačních polymerů.[5] Jeho řízený rozklad na oxid zinečnatý byl také použit pro generování různých struktur na bázi ZnO, včetně nanovláken.[6]
Může být použit jako mořidlo při barvení. Příkladem reakce je srážení uhličitanu zinečnatého: