Narozena 27. října 1894 v Brně, zemřela 1. března 1980 v Jeruzalémě. Židovská malířka. From Wikipedia, the free encyclopedia
Anna Ticho (hebrejsky אנה טיכו; 27. října 1894 Brno[1] – 1. března 1980 Jeruzalém) byla izraelská umělkyně, známá svými kresbami Jeruzaléma a jeho okolí.[2]
Anna Ticho | |
---|---|
![]() Anna Ticho v roce 1978 | |
Narození | 27. října 1894 Brno, Rakousko-Uhersko |
Úmrtí | 1. března 1980 (ve věku 85 let) Jeruzalém, Izrael |
Příčina úmrtí | infarkt myokardu |
Místo pohřbení | Har ha-Menuchot |
Bydliště | Jeruzalém, Izrael |
Alma mater | Akademie výtvarných umění ve Vídni |
Povolání | malířka a kreslířka |
Ocenění | Dizengoffova cena (1940) Jakir Jerušalajim (1970) Sandbergova cena (1975) Izraelská cena (1980) |
Nábož. vyznání | judaismus |
Choť | Avraham Albert Ticho |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Narodila se do židovské rodiny v Brně, kde prožila své rané dětství. Posléze se s rodinou přestěhovala do Vídně, kde v patnácti letech začala studovat malířství u Williho Nowaka na Akademii výtvarných umění. V roce 1912 přesídlila spolu se svým bratrancem, uznávaným očním lékařem Avrahamem Albertem Ticho (1883–1960), do osmanské Palestiny a později téhož roku se za něj provdala.[3] Společně se usadili v Jeruzalémě, kde její manžel v zastoupení frankfurtské židovské organizace zřídil oční kliniku. V letech 1917 až 1919 žila spolu s manželem krátce v Damašku.[4]
Svá díla představila poprvé roku 1922 v Davidově věži, která je součástí jeruzalémských hradeb, v rámci výstavy místních umělců (v pozdějších letech měla samostatné výstavy jak v Izraeli, tak v zahraničí).[3] V roce 1924 zakoupili v Jeruzalémě velký dům obklopený zahradami, postavený roku 1880 pro prominentní arabskou rodinu Našašíbů, kde následně žili a pracovali.[5] V přízemí zřídil dr. Ticho soukromou kliniku, kde léčil židy, křesťany i muslimy (mimo jiné i emíra Abdalláha, pozdějšího jordánského krále), chudé i bohaté, a kde mu manželka pomáhala jako asistentka. Ve volném čase Anna Ticho občas vyrážela do blízké přírody, aby se věnovala své lásce v podobě malování a kreslení. Jejich dům se stal centrem kulturního a společenského života, hostili řadu místních a britských vládních představitelů, jakož i mnoho umělců, spisovatelů, akademiků a intelektuálů.[4]
V roce 1960 její manžel zemřel a klinika byla uzavřena. Začala se více věnovat umělecké tvorbě a vyrážela do přírody v okolí Jeruzaléma. Malovala tužkou, perem, pastelovými barvami a „ve svých figurálních malbách zachycovala okolní domy, zdi Starého Města, vesnice v jeruzalémských horách, lidi, stromy a květenu“.[4] Ke sklonku života odkázala dům, svoji uměleckou sbírku, včetně řady svých kreseb, a manželovu rozsáhlou sbírku židovských předmětů, městu Jeruzalém.[6]
Zemřela v nemocnici Bikur cholim Jeruzalémě ve věku osmdesáti pěti let na infarkt myokardu. Dům Ticho (Bejt Ticho) funguje jako pobočka Izraelského muzea a jeho součástí je oblíbená restaurace a kavárna.[4]