píseň Charlese Penrose From Wikipedia, the free encyclopedia
The Laughing Policeman (Smějící se policajt) je píseň ve stylu music hall, kterou nazpíval britský umělec Charles Penrose (publikoval ji pod pseudonymem Charles Jolly v roce 1922). Podobnou píseň se stejnou melodií, ale s jiným textem lze vystopovat v USA již od 90. let 19. století, kde ji zpopularizoval George W. Johnson.
The Laughing Policeman | |
---|---|
Singl od Charles Penrose | |
Nahráno | červen 1922 |
Žánr | music hall |
Jazyk | angličtina |
Vydavatelství | Regal Records |
Autor | Mabel Penrose |
Alternativní názvy | (Smějící se policajt) |
The Laughing Policeman | |
---|---|
Singl od Charles Penrose | |
Nahráno | 22. dubna 1926 |
Žánr | music hall |
Jazyk | angličtina |
Vydavatelství | Columbia Records |
Autor | Mabel Penrose |
Alternativní názvy | (Smějící se policajt) |
Charles Penrose píseň poprvé nahrál v červnu 1922 v hudebním vydavatelství Regal Records, kde byla vydána jako nahrávka G-7816. Známější verze byla nahrána 22. dubna 1926 a vydávána v hudebním vydavatelství Columbia Records jako nahrávka č. 4014 a později jako FB 1184.[1] Jako skladatelka písně je oficiálně uváděna jeho žena Mabel pod pseudonymem Billie Grey; avšak hudba a melodie je převzata ze starší písně The Laughing Song, kterou nahrál George W. Johnson v USA již v 90. letech 19. století.[2] Charles Penroses napsal celou řadu podobných písních (The Laughing Major, Curate, Steeplechaser, Typist, Lover ad.), ale pouze píseň The Laughing Policeman se hraje do současnosti a prodalo se jí přes milión nosičů. Její popularita trvale minimálně do 70. let 20. století a často byla hrána jako písnička na přání v pořadu Junior Choice ve vysílání BBC Radio 1. Existuje dokonce taneční mix verze, která byla vydána jako 10palcový disk s 45 otáčkami za minutu, který připomíná staré gramodesky se 78 otáčkami za minutu. Na tomto disku je na druhé straně také původní verze.
Stig Anderson, známý také pod přezdívkou Stikkan Anderson (švédský textař, později známý především jako spoluzakladatel hudební společnosti Polar Music a manažer skupiny ABBA), vytvořil švédskou verzi textu písně pod názvem Den skrattande polisen (the laughing police officer, Smějící se policajt). Tuto švédskou verzi nahrál v roce 1955 Ove Flodin a ve stejném roce byla také vydána.[3]
Česká coververze písně vznikla až roce v 1989 a v roce 2002 vyšla na albu Po babičce klokočí (podtitul alba je Největší hity dvojice Šlitr – Suchý zpívá Jiří Suchý) v hudebním vydavatelství Multisonic jako dvanáctá ze čtrnácti skladeb na albu, pod názvem „Cha–cha“. Autorem českého textu je Jiří Suchý, hudební aranžmá Petr Malásek.[4]
Píseň popisuje tlustého veselého policistu, který se neustále směje. První verše je následující:
I know a fat old policeman,
he's always on our street,
a fat and jolly red faced man
he really is a treat.
He's too kind for a policeman,
he's never known to frown,
and everybody says he's the happiest man in town.
- Sbor
- (Ha ha ha ha ha,
- Woo ha ha ha ha ha ha ha ha,
- Woo ha ha ha ha ha ha ha ha,
- Ha ha ha ha ha ha ha ha ha ha,
- Ha ha ha .)
Píseň nebo odkaz na ní se objevuje v řadě literárních, filmových a televizních děl a také byla zobrazena na poštovní známce.
Čtvrtý z deseti tzv. Románů o zločinu švédské autorské dvojice Maj Sjöwallová – Per Wahlöö, který česky vyšel pod názvem Noční autobus, se v originále jmenuje stejně jako švédská verze této písně, tedy Den skrattande polisen. Hlavní postava série románů, kriminalista Martin Beck dostal od své dcery gramodesku s touto písni jako vánoční dárek. V té době vyšetřuje děsivý zločin: v nočním autobuse bylo postříleno osm lidí (včetně jednoho jeho kolegy z oddělení vražd) a další člověk byl těžce zraněn. Píseň mu proto nepřijde vůbec veselá a poprvé se zasměje až po objasnění celého případu.
Román z roku 1968 byl do angličtiny poprvé přeložen v roce 1970 pod názvem shodným s názvem písně, tedy The Laughing Policeman, stejně se jmenuje i jeho americká filmová adaptace Smějící se policajt z roku 1973 (v hlavní roli Walter Matthau), režie Stuart Rosenberg.
Ve výpravném indickém filmu Mayabazar se objevuje píseň Vivaha Bojanambu, která je inspirována původní anglickou písní[5][6]
V roce 1990 vydala Royal Mail (Královská pošta Spojeného království Velké Británie a Severního Irska) poštovní známku o hodnotě 20 pencí, která je věnována této písni a zobrazuje ilustraci vycházející z této písně.[7]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.