From Wikipedia, the free encyclopedia
Sacrosanctum Concilium (česky Posvátný koncil) neboli Konstituce o posvátné liturgii (zkratka SC) je jednou z konstitucí II. vatikánského koncilu. Byla schválena shromážděnými biskupy poměrem hlasů 2 147 ku 4 a promulgována papežem Pavlem VI. 4. prosince 1963.[1] Jejím hlavním cílem bylo revidovat tradiční liturgické texty a obřady tak, aby plněji odrážely základní principy a byly pastoračně účinnější ve změněných podmínkách doby, a vyjasnit nejen roli vysvěcených služebníků, ale i způsoby vhodné účasti laických věřících na liturgii katolické církve, zejména římského ritu. Jak je u katolických dokumentů zvykem, název této konstituce, v překladu z latiny „Posvátný koncil“, je převzat z prvního řádku (incipitu) dokumentu.
Sacrosanctum Concilium ![]() Konstituce o posvátné liturgii česky: Posvátný koncil | |
---|---|
![]() Dokumenty II. vatikánského koncilu | |
Datum | 4. prosince 1963 promulgoval Pavel VI. |
Téma | Liturgie |
Text | |
latinsky | |
anglicky | |
česky |
Tato konstituce, která odkazuje na novodobé liturgické hnutí 20. století uznané encyklikou Mediator Dei z roku 1947, se stala základem pokoncilní liturgické reformy. Koncil chtěl prohloubit křesťanský život a přizpůsobit potřebám naší doby instituce podléhající změnám.[2]
Jednou z prvních otázek, kterou koncil projednával, a záležitostí, která měla nejbezprostřednější dopad na život jednotlivých katolíků, byla obnova liturgie. Ústřední myšlenkou bylo aggiornamento tradičních liturgických textů a obřadů tak, aby lépe odrážely základní principy a byly pastoračně účinnější ve změněných podmínkách doby, přičemž se vyjasnila nejen role vysvěcených služebníků, ale i způsoby vhodné účasti laických věřících.
Papežové Pius X.[4] a Pius XII.[5] žádali, aby se lidé naučili zpívat odpovědi na mši a aby se naučili modlitby mše, aby se jí mohli chápavě účastnit. Nyní to nařídili biskupové: „Aby se podpořila aktivní účast, měl by být lid povzbuzován k účasti pomocí aklamací, odpovědí, žalmů, antifon a písní.“[6] Skladatelé by měli „vytvářet skladby, které .... [umožňují] aktivní účast celého shromáždění věřících.“[7]
Po staletích, kdy se při mši v latině katolická zbožnost soustředila kolem lidových pobožností, biskupové nařídili, že „lidové pobožnosti ... mají být sestaveny tak, aby ladily s liturgickými obdobími, byly v souladu s posvátnou liturgií, byly z ní určitým způsobem odvozeny a vedly lid k ní, protože ve skutečnosti liturgie svou povahou daleko převyšuje každou z nich.“[8]
Koncilní otcové stanovili směrnice pro obnovu liturgie, které zahrnovaly, umožňovaly a podporovaly větší používání lidového jazyka (rodného jazyka) vedle latiny, zejména pro biblická čtení a další modlitby. Provádění koncilních směrnic o liturgii měla pod vedením papeže Pavla VI. zajišťovat zvláštní papežská komise známá jako Rada pro provádění konstituce o posvátné liturgii (zkráceně Consilium),[9] později začleněná do Kongregace pro bohoslužbu a kázeň svátostí, a ve svěřených oblastech národní biskupské konference, které, pokud měly společný jazyk, měly spolupracovat na vytvoření společného překladu.[10][11]
Koncil se zabývá především „obecnými zásadami reformy a podpory posvátné liturgie“. Prohlašuje, že „liturgie je vrcholem, k němuž směřuje činnost církve, a zároveň zdrojem, z něhož vychází veškerá její energie.“[12] Samotná povaha liturgie vyžaduje plnou, vědomou a aktivní účast věřících,[3] a proto koncil dává pokyny k vhodné přípravě pastýřů duší.[13]
Dokument je rozdělený do následujících kapitol:
Pokud se na tento dokument odkazuje, nepoužívají se čísla kapitol, ale čísla odstavců, jichž je 130.
Podkapitola vysvětluje význam liturgie pro katolickou církev a její věřící.
Věřící jsou vybízeni k účasti na posvátné liturgii. Pastýři by měli zajistit, aby praxe byla prováděna správně.
Všichni věřící by měli být schopni se vědomě a aktivně účastnit liturgie, to vyžaduje „povaha liturgie samotné“ a je to nezbytné pro „obnovu a podporu liturgie“ (SC 14). Liturgické vzdělávání věřících je proto důležitou oblastí odpovědnosti všech lidí pracujících v pastorační oblasti, kteří musí mít dobré teologické vzdělání (srov. SC 14 a SC 18).
Je zde také stanoveno, že vysílání posvátných aktů v rozhlase nebo televizi provádějí zástupci médií jmenovaní biskupy (srov. SC 20).
Tato podkapitola tvoří jádro konstituce o liturgii. Koncil začíná uznáním, že existují části liturgie, které se nemění, a části, které podléhají změnám. Za účelem změny těchto částí koncil stanovil tyto pokyny:
24. srpna 2017 papež František zdůraznil, že „reforma liturgie je nezvratná“, a vyzval k pokračování v úsilí o její realizaci, čímž zopakoval slova papeže Pavla VI., která pronesl rok před svou smrtí: „Nyní nadešel čas definitivně opustit rušivé zárodky, stejně zhoubné v tom či onom smyslu, a plně realizovat reformu, kterou jsme schválili na základě rozhodnutí koncilu, podle jejích správných inspirativních kritérií.“[14]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.