film Jacquese Tatiho z roku 1958 From Wikipedia, the free encyclopedia
Můj strýček (v originále Mon oncle) je francouzsko-italská komedie, kterou natočil v roce 1958 Jacques Tati. Byl to první z Tatiho filmů, který byl uveden v barvě. Tvůrce v něm opět rozvíjí své životní téma, tj. obraz odcizeného a zmechanizovaného světa, kde civilizace zamlžuje a ubíjí základní lidské hodnoty.[1]
Můj strýček | |
---|---|
Jacques Tati jako pan Hulot | |
Základní informace | |
Původní název | Mon oncle |
Země původu | ![]() ![]() |
Jazyk | francouzština |
Délka | 117 min |
Žánr | filmová komedie |
Scénář | Jacques Tati Jean L'Hôte |
Režie | Jacques Tati |
Obsazení a filmový štáb | |
Hlavní role | Jacques Tati Jean-Pierre Zola Betty Schneider Denise Péronne Édouard Francomme … více na Wikidatech |
Produkce | Jacques Tati |
Hudba | Alain Romans |
Kamera | Jean Bourgoin |
Střih | Suzanne Baron |
Výroba a distribuce | |
Premiéra | 10. května 1958 |
Produkční společnost | Gaumont Film Company |
Distribuce | Gaumont Film Company Netflix |
Ocenění | Oscar za nejlepší cizojazyčný film (1958) Prix du jury du Festival de Cannes (1958) New York Film Critics Circle Award for Best Foreign Language Film |
Můj strýček na ČSFD, Kinoboxu, IMDb Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Hlavním aktérem příběhu je pan Hulot, známý již z filmu Prázdniny pana Hulota, natočeného v roce 1953.[2] Tato postava, kterou Jacques Tati sám ztvárnil, se vyskytuje ještě v dalších dvou filmech, a to
Komedie Můj strýček získala více ocenění než kterákoli jiná Tatiho filmová díla, přičemž v roce 1958 to byl dokonce i Oscar za nejlepší cizojazyčný film.
Pan Hulot je nepraktický strýc devítiletého Gérarda Arpela, který žije se svými rodiči, kteří jsou spoutáni svým společenským postavením, v ultramoderní vile se zahradou na novém předměstí Paříže, a sice hned za rozpadajícími se kamennými budovami starých čtvrtí města, přičemž každý prvek vily Arpel je sice luxusní, ale zcela neosobní a má především zapůsobit oslňujícím a ohromujícím způsobem na hosty, tj. je sice navržený stylově, ale nefunkčně, bez ohledu na pohodlí anebo dostatek pohodlí (komfortu) obyvatel.
Naproti tomu pan Hulot, bratr paní Arpelové, žije ve staré a zchátralé městské čtvrti, je nezaměstnaný a po městě se pohybuje buď pěšky, nebo na motorovém kole. Gérard, otrávený jednotvárností (monotónností) života s rodiči, vítá každou příležitost, kdy může trávit čas se svým strýcem a při výletech s ním tu s tam provádět lumpárny s předměstskými kluky.
Aby zabránil svému švagrovi v příliš velkém vlivu na syna, pokusí se ho pan Arpel, ředitel továrny na plastové trubky, v továrně zaměstnat. Ale pan Hulot do zmechanizovaného prostředí, kde je vše na tlačítka, přináší jen chaos a nepořádek.
Jacques Tati | pan Hulot |
Jean-Pierre Zola | pan Arpel |
Adrienne Servantie | paní Arpelová |
Alain Bécourt | Gérard Arpel |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.