císař Svaté říše římské (1314–1347) From Wikipedia, the free encyclopedia
Ludvík IV. Bavor (německy Ludwig IV. / Ludwig der Bayer, 1282/7 Heidelberg – 11. října 1347 Puch u Fürstenfeldbrucku) byl bavorský vévoda, falckrabě rýnský, od roku 1314 římský král a od roku 1328 také sporný císař Svaté říše římské. Znám je také jako Ludvík Bavor, ale toto označení mělo původně hanlivý nádech. Ludvíka IV. Bavorského nazval Ludvíkem Bavorem jeho odpůrce papež Jan XXII. ve slavném Sachsenhausenském odvolání z roku 1324. Ludvík Bavor totiž znělo v latině podobně jako Ludvík Barbar (Ludovicus Bavarus – Ludovicus Barbarus).
Ludvík IV. Bavor | |
---|---|
císař Svaté říše římské | |
![]() | |
Doba vlády | 1314–1347 |
Korunovace | 25. listopadu 1314 králem, 17. ledna 1328 císařem |
Narození | 1282/7 |
Úmrtí | 11. října 1347 |
Pohřben | Frauenkirche (Mnichov) |
Předchůdce | Jindřich VII. Lucemburský |
Nástupce | Karel IV. |
Manželky | Beatrix Svídnicko-Javorská Markéta Holandská |
Dynastie | Wittelsbachové |
Otec | Ludvík II. Hornobavorský |
Matka | Matylda Habsburská |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Pocházel z rodu Wittelsbachů a byl synem vévody Ludvíka II. zv. Přísného a jeho manželky Matyldy, dcery římského krále Rudolfa Habsburského. Vládl v Rýnské Falci, odkud vystrnadil staršího bratra Rudolfa I. Falckého. Územní spory měl také se svými habsburskými příbuznými.
Když byl po smrti císaře Jindřicha VII. roku 1314 zvolen římským králem jeden z jeho nepřátel Fridrich Sličný z rodu Habsburků, zvolili si v říjnu téhož roku čtyři ze sedmi kurfiřtů Ludvíka Bavora za protikrále, který byl následně v Bonnu (na rozdíl od tradičních Cách) korunován arcibiskupem kolínským. Na straně Bavora stál i český král Jan Lucemburský, který přispěl k jeho vítězství nad Fridrichem v rozhodující bitvě u Mühldorfu 28. září 1322, ve které byl Fridrich zajat a Jan jako odměnu získal definitivně Chebsko pro České království. Po tříletém věznění pak oba sokové uzavřeli smlouvu, na jejímž základě byl Ludvík uznán panovníkem a Fridrich propuštěn.
Jako jediný římský král se Ludvík dostal do sporu s papežem Janem XXII. Ten začal roku 1323 sporem o Milán. Papež poté uvalil na Ludvíka klatbu, vyhlásil nad jeho územím interdikt a nakonec jej odvolal z trůnu. Tato opatření nebyla ale účinná a vyprovokovala Ludvíkovu odvetu. Roku 1327 zaútočil na Itálii a o rok později přijal císařskou korunu z rukou římského hejtmana Sciarra Colonny, čímž demonstroval nezávislost císařství na papeži. Ještě roku 1328 pak s pomocí shromáždění římských občanů nechal papeže sesadit a zvolit vzdoropapežem Mikuláše V.
V Říši se Ludvík soustředil především na posílení své rodové moci. Získal braniborské kurfiřtství pro svého mladšího syna. Toho následně oženil s Markétou Pyskatou, dědičkou tyrolského hrabství a první manželkou Jana Jindřicha Lucemburského, pozdějšího markraběte moravského (jejich sňatek přitom nechal prohlásit za neplatný kvůli údajné impotenci manželově, čímž si znepřátelil celý lucemburský rod).
V blízkosti Ludvíka Bavora se soustřeďovali odpůrci papežské hegemonie a zasahování církve do státních záležitostí jako Marsilius z Padovy a William Ockham. Nový papež Klement VI. proto hledal protikandidáta na římský stolec a roku 1346 dopomohl ke zvolení českého kralevice Karla římským králem. Ludvík Bavor zemřel roku 1347 při lovu medvědů ještě dříve, než mohlo dojít k rozhodujícímu střetu s Lucemburky a s Karlem.
V roce 1308 se Ludvík oženil s Beatrix Svídnicko-Javorskou. Jejich potomky byli:
V roce 1324 se Ludvík oženil podruhé s Markétou Holandskou. Jejich potomky byli:
Ota I. Bavorský | ||||||||||||
Ludvík I. Bavorský | ||||||||||||
Anežka z Loonu | ||||||||||||
Ota II. Bavorský | ||||||||||||
Bedřich I. Český | ||||||||||||
Ludmila Přemyslovna | ||||||||||||
Alžběta Uherská | ||||||||||||
Ludvík II. Hornobavorský | ||||||||||||
Jindřich Lev | ||||||||||||
Jindřich V. Welfský | ||||||||||||
Matylda Anglická | ||||||||||||
Anežka Brunšvická | ||||||||||||
Konrád Štaufský | ||||||||||||
Anežka Štaufská | ||||||||||||
Irmgarda z Hennebergu | ||||||||||||
Ludvík IV. Bavor | ||||||||||||
Rudolf II. Habsburský | ||||||||||||
Albrecht IV. Habsburský | ||||||||||||
Anežka Štaufská | ||||||||||||
Rudolf I. Habsburský | ||||||||||||
Ulrich z Kyburgu | ||||||||||||
Hedvika z Kyburgu | ||||||||||||
Anna ze Zähringenu | ||||||||||||
Matylda Habsburská | ||||||||||||
Burkhard IV. z Hohenbergu | ||||||||||||
Burkhard V. z Hohenbergu | ||||||||||||
Wilipirg z Aichelbergu | ||||||||||||
Gertruda z Hohenbergu | ||||||||||||
Rudolf II. z Tübingenu | ||||||||||||
Mechtilda z Tübingenu | ||||||||||||
? von Ronsberg | ||||||||||||
Předchůdce: Jindřich VII. Lucemburský |
![]() |
Císař Svaté říše římské 1328–1347 |
![]() |
Nástupce: Karel IV. |
Předchůdce: Jindřich VII. Lucemburský |
![]() |
Římsko-německý král 1314 – 1347 |
![]() |
Nástupce: Karel IV. |
Předchůdce: Rudolf I. |
![]() |
Hornobavorský vévoda 1294–1341 |
![]() |
Nástupce: - |
Předchůdce: Jan I. |
![]() |
Dolnobavorský vévoda 1340–1341 |
![]() |
Nástupce: - |
Předchůdce: - |
![]() |
Bavorský vévoda 1341–1347 |
![]() |
Nástupce: Ludvík V. se Štěpánem II., Ludvíkem VI., Vilémem I., Albrechtem I., Otou V. |
Předchůdce: Jindřich II. |
![]() |
Braniborský markrabě 1320–1323 |
![]() |
Nástupce: Ludvík I. Branibořan |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.