český historik, pedagog a spisovatel From Wikipedia, the free encyclopedia
Karel Vladislav Zap, také Karl Zapp, vlastním jménem Karel František Zap (8. ledna 1812, Praha[1] – 1. ledna 1871, Benešov[2]), byl český úředník, učitel, muzejník, vlastenec, spisovatel, historik a publicista. Věnoval se hlavně historii a památkám Prahy. Pro Riegrův slovník naučný vytvořil první přehled o dějinách českého umění .
Karel Vladislav Zap | |
---|---|
![]() Karel Vladislav Zap (Národní album, 1899) | |
Narození | 8. ledna 1812 Praha ![]() |
Úmrtí | 1. ledna 1871 (ve věku 58 let) Benešov ![]() |
Místo pohřbení | Starý městský hřbitov v Benešově |
Povolání | pedagog, spisovatel, geograf, středoškolský učitel, vydavatel, překladatel, učitel, historik a publicista |
Témata | dějiny, geografie, vlastivěda, archeologie, dějiny umění, kulturní památka a muzeologie |
Manžel(ka) | Honorata Zapová |
![]() | |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Narodil se v Praze jako nejstarší přeživší z 11 dětí v německé rodině obchodního zástupce a společníka Ringhofferovy kotlárny Antona Zappa (1776–1856), původem z Jáchymova[3]. V Praze na Novém Městě absolvoval piaristické gymnázium. Studia práv nedokončil. Na Karlo-Ferdinandově univerzitě studoval učitelství dějepisu a jazyky. Tam se seznámil s Jungmannem, Hankou a dalšími osobnostmi českého obrození, což podstatně ovlivnilo jeho příklon k českému vlastenectví a literární tvorbu.
V roce 1836 se ve Lvově (dnes západní Ukrajina, tehdy rakouská Halič) stal úředníkem v účetní kanceláři. Tady se také poprvé oženil, vzal si Honoratu (1825–1856) ze šlechtického rodu Wišniowských, také literárně činnou. Ze Lvova o životě místních obyvatel psal např. do časopisů Kwěty české, Vlastimil, Česká včela, Časopisu českého musea.[4]
Po letech se v roce 1845 s manželkou a třemi dětmi vrátil do Prahy. Zap zde nastoupil do zaměstnání nejprve jako účetní. V roce 1848 se zúčastnil Slovanského sjezdu a Svatováclavských bouří. Od roku 1849 byl středoškolským profesorem na První české reálce, učil češtinu a dějepis. Podruhé se oženil s Františkou, vdovou Wolfovou, rozenou Grimovou (1819–1887).[5]
Odborně se zabýval starými českými památkami (například Týnským chrámem nebo klášterem Ostrovským), archeologií, historií a historickou topografií. Byl konzervátorem Českého muzea a členem jeho Archeologického sboru[6]. Zasloužil se o založení, uspořádání a redakci časopisu Památky archeologické a místopisné, jež od počátku vycházely v jeho redakci i s jeho statěmi. Spolupracoval také úzce s Maticí českou, která mu některé spisy pomohla vydat. Za nejdůležitější jeho práci je považována trojdílná, bohatě ilustrovaná Českomoravská kronika popisující historii do r. 1526, jejíž 1. díl napsal už ve Lvově.[4] Třetí díl nestačil dopsat, dokončili jej po roce 1874 Josef Kořán, Antonín Rezek a Josef Svátek. Zapojil se také do činnosti Jednoty svatovítské pro dostavbu chrámu sv. Víta. Pro svůj zájem o umělecké památky je řazen spolu s Janem Erazimem Vocelem mezi české zakladatele dějin umění.
Zemřel 1. ledna 1871 a byl pohřben na Starém městském hřbitově v Benešově.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.