japonský astronaut From Wikipedia, the free encyclopedia
Kóiči Wakata (japonsky 若田 光一 [Wakata Kóiči], Hepburnův přepis Kōichi Wakata; * 1. srpna 1963) je japonský astronaut, bývalý zaměstnanec japonské kosmické agentury JAXA, 341. člověk ve vesmíru. V letech 1996 až 2014 uskutečnil čtyři kosmické lety, dva krátkodobé na palubě raketoplánů a dva dlouhodobé pobyty na Mezinárodní vesmírné stanici (ISS). Na ISS se podíval i při svém pátém letu v roce 2022. Ve vesmíru strávil celkem 505 dní. V současnosti pracuje pro společnost Axiom Space.
Kóiči Wakata | |
---|---|
![]() | |
Astronaut JAXA | |
Státní příslušnost | Japonsko |
Datum narození | 1. srpna 1963 (61 let) |
Místo narození | Omija, prefektura Saitama |
Předchozí zaměstnání | inženýr Japan Airlines |
Čas ve vesmíru | 504 dní, 18 hodin, 33 minut |
Kosmonaut od | 28. dubna 1992[1] |
Mise | STS-72 STS-92/ISS Expedice 18/19/20/(STS-119 ISS/STS-127), Expedice 38/39 (Sojuz TMA-11M/ISS) SpaceX Crew-5/ISS (Expedice 68) |
Znaky misí | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Vystudoval Kjúšúskou univerzitu (bakalář 1987, magistr 1989). Po škole pracoval v Japonských aeroliniích (JAL, Japan Airlines), zabýval se otázkami předcházení korozi a pevnosti konstrukce letadel.[1]
V dubnu 1992 byl vybrán mezi astronauty oddílu JAXA. Od srpna 1992 procházel všeobecným výcvikem v Johnsonově středisku NASA v Houstonu. V srpnu 1993 získal kvalifikaci letového specialisty raketoplánu. Poté zůstal v Houstonu ve výpočetním centru oddílu astronautů NASA.[1][2]
1. kosmický let (1996)
V prosinci 1994 byl určen do posádky letu STS-72. Poprvé vzlétl do vesmíru na palubě raketoplánu Endeavour. Let STS-72 trval od 11. do 20. ledna 1996. Wakata obsluhoval kanadskou ruku (RMS), mimo jiné s ní zachytil japonskou družici SFU, kterou raketoplán přivezl zpět na Zem.[3]
V červnu 1997 byl vybrán do posádky letu STS-92. Raketoplán Discovery odstartoval 11. října, přistál 24. října 2000. Programem letu byla dostavba stanice ISS, především instalace nosníku Z1, Wakata opět obsluhoval manipulátor RMS (kanadskou ruku).[2]
3. kosmický let (2009)
Od října 2001 se připravoval na dlouhodobý pobyt na ISS, součástí výcviku byla i stáž v středisku ESA v Kolíně nad Rýnem v srpnu – září 2002 a Středisku přípravy kosmonautů v Hvězdném městečku od prosince 2005.[1] V červenci 2006 byl velitelem posádky pobývající sedm dní v podmořském obydlí NASA u floridského pobřeží.[1][2] V srpnu 2006 byl předběžně určen do Expedice 16 na ISS a zahájil v Rusku přípravu na let Sojuzem, ale za měsíc byl z posádky odvolán.[1] Ve dnech 16. - 27. ledna 2007 absolvoval s Saližanem Šaripovem a Sóičim Nogučim výcvik k přežití v lesích za Moskvou.[1]
13. února 2007 byl určen členem Expedice 18 na ISS. Odstartoval v raketoplánu Discovery 15. března 2009 v letu STS-119. Na ISS zaměnil Sandru Magnusovou. Na přelomu března a dubna Expedici 18 nahradila Expedice 19, Wakata přešel do nové expedice a zůstal na stanici.[1][2] Dne 29. května po příletu dalších tří kosmonautů v Sojuzu TMA-15 se označení posádky stanice změnilo na Expedice 20.[4][5] Dne 17. července 2009 po několikatýdenních odkladech na ISS přiletěl raketoplán Endeavour, který přivezl Wakatova nástupce Timothyho Kopru. Japonský astronaut přestoupil na raketoplán a 31. července přistál na Floridě po 137 dnech, 15 hodinách a 4 minutách letu.[1]
4. kosmický let (2013 – 2014)
V únoru 2011 agentura JAXA oznámila Wakatovo jmenování členem Expedice 38 a velitelem Expedice 39 na stanici ISS, současně byl v záložní posádce Expedice 36/37.[6] Počtvrté do vesmíru a potřetí na ISS odstartoval 7. listopadu 2013 ve funkci palubního inženýra lodi Sojuz TMA-11M, společně s Rusem Michailem Ťurinem a Američanem Richardem Mastracchio, po šestihodinovém letu se Sojuz se spojil se stanicí. Na ISS pracoval jako palubní inženýr osmatřicáté expedice, od března 2014 se stal velitelem devětatřicáté expedice[7] a současně prvním japonským velitelem ISS.[6] V pořádku se vrátil na Zem 14. května 2014.
5. kosmický let (2022 – 2023)
V říjnu 2021 byla oznámena[8] nominace Kóiči Wakaty do posádky letu SpaceX Crew-5, tedy současně i Expedice 68. Ke svému pátému letu odstartoval 5. října 2022[9] ve funkci letového specialisty a stal se jedním z malé skupinky astronautů, kteří letěli do kosmu ve třech různých kosmických lodích. Během letu mimo jiné absolvoval svůj první výstup do volného prostoru – 20. ledna 2023 během 7 hodin a 21 minut spolu s astronautkou Nicole Mannovou na příhradovém nosníku montovali a propojovali montážní platformy pro instalaci dvou solárních polí iROSA.[10][11] Svou práci dokončili při dalším výstupu 2. února 2023, který trval 6 hodin a 41 minut.[12] Celková doba Wakatových výstupů do volného prostoru se tak zvýšila na 14 hodin a 2 minuty. Ze stanice ve své lodi odletěl 11. března 2023 a přistál 12. března 2023[13] po 157 dnech, 10 hodinách a 1 minutě letu.
Agentura JAXA pár dní před koncem března 2024 oznámila Wakatův odchod z oddílu astronautů i z agentury k poslednímu dní měsíce.[14] Jen o několik dní později informovala společnost Axiom Space, že se Wakata stal jejím astronautem a technickým ředitelem pro asijsko-pacifický region.[15] Zařadil se do skupiny profesionálních velitelů budoucích soukromých vesmírných misí a bude podporovat expanzi obchodní a strategické přítomnosti Axiom Space v regionu navazováním partnerství a dohod, prezentací projektu a při dalších příležitostech.[16]
Kóiči Wakata je ženatý, manželka je Němka Stefanie von Sachsen-Altenburg z Bonnu, mají syna.[1]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.