Josef Reischig vystudoval Fakultu tělesné výchovy a sportu a Přírodovědeckou fakultuUniverzity Karlovy v Praze. Původně se zabýval elektronovou mikroskopiívirovýchnukleových kyselin. Později přešel na konfokální mikroskopii a podílel se na řešení různých biomedicínských projektů od parazitologie a fyziologie až po molekulární biologii. Od roku 1990 byl vedoucím Biologického ústavu Lékařské fakulty Univerzity Karlovy v Plzni a zodpovídal za provoz Referenčního pracoviště optické mikroskopie firmy OLYMPUS se sídlem tamtéž. Každoročně pořádal odborné semináře se zaměřením na novinky v optické mikroskopii.[2][3][4][5][6]
Přednášel obecnou biologii a genetiku. Po Sametové revoluci byl opakovaně volen do Akademického senátu a od roku 2004 byl členem Vědecké rady Univerzity Karlovy v Praze. Jako režisér a kameraman se podílel na tvorbě několika výukových videopořadů a na encyklopedii Videoatlas bezobratlých živočichů. Uspořádal desítky fotografických výstav s názvem: Pohled do mikrosvěta. Skrytá krása stvoření, které byly jak popularizací vědy tak i uměním.
[7]
Pepík ve věku 9 letNa gymnáziu ve věku 16 letPo promoci v roce 1968 se svojí budoucí ženou Libuší
Dětství
Josef Reischig se narodil v Nymburce6.srpna1945. Vyrůstal ve velké rodině, byl druhým nejstarším z pěti dětí. Otec Josef byl stavební inženýr a projektoval zejména mosty. Matka Ludmila se starala o děti a jako přivýdělek prodávala vypěstované květiny. Od mládí se věnoval sportu. Díky početné rodině a křesťansky založeným rodičům se naučil skromnosti, pokoře a dobrosrdečnému vztahu k lidem.[8] Tyto jeho vlastnosti a sportovní duch vedl k jeho oblibě mezi studenty a kolegy z akademických kruhů.[9]
Školní věk
V roce 1951 se tehdy pětičlenná rodina Reischigova přestěhovala do Strašnic v Praze. Zde chodil Pepík, jak jej doma a v budoucnu i jeho přátelé nazývali, do základní školy i na gymnázium. V roce 1963 složil maturitní zkoušky. Na vysokou školu jej však nejprve nepřijali z důvodu, že nemá "dělnický původ" – rodiče byli praktikující křesťané. Poté, co si odpracoval rok v továrně, byl přijat na Univerzitu Karlovu v Praze. Studoval dva obory zároveň – sport na Fakultu tělesné výchovy a sportu a biologii na Přírodovědecké fakultě. Byl všestranným sportovcem a vynikal zejména v lehké atletice (skok vysoký dnes již nepoužívanou technikou stredl) a hokeji (někteří jeho spoluhráči byli později nominováni do reprezentačního výběru tehdejšího Československa). Během studia nasnímal makrosnímky hmyzu, které byly vydány jako série diapozitivů a byly používány jako učební pomůcka na školách.[10]
Mládí
Po promocích v roce 1969 pokračoval v postgraduálním studiu na Přírodovědecké fakultě Univerzity Karlovy v Praze v oborech Vybrané metody výzkumu živočišných buněk a tkání (zakončil v roce 1971) a Genetika (zakončil v roce 1972 a získal titul RNDr.) a pracoval jako asistent na katedře systematické biologie. 19690516a16.května1969 se oženil s Libuší Zíkovou a přestěhoval se do Plzně. Zde pokračoval ve své vědecké a pedagogické práci jako asistent na Ústavu biologie Lékařské fakulty Univerzity Karlovy v Plzni. Mezi prvními úkoly mladého vědce byla spolupráce při instalaci metody přímé vizualizace virových nukleových kyselin elektronovým mikroskopem.
19720304a4.března1972 se Josefu Reischigovi a jeho ženě Libuši narodil syn Tomáš a o dva roky později 19740403a3.dubna1974 syn Petr. Od roku 1982 přednášel obecnou biologii a genetiku. Pro výuku připravoval vlastní učební pomůcky – mikropreparáty, videopořady, počítačové programy simulující genetické procesy, které na základě jeho zadání programoval jeho syn Petr nebo studenti.
Josef Reischig přispěl k popularizaci vědy veřejnými přednáškami pořádanými ve spolupráci s Českou křesťanskou akademií.[12] Širší veřejnost ho znala z více než dvou desítek výstav jeho fotografií z mikrosvěta buněk viditelného jen pod mikroskopem.[1]
Josef Reischig zemřel po delší nemoci 10. srpna 2008 v Plzni. Poslední rozloučení se uskutečnilo v kostele sv. Martina a Prokopa v Plzni-Lobzích.[13] MUDr. Petr Kufner o něm řekl: "Život Josefa Reischiga byl vnitřním obohacením pro všechny, kdo ho znali".[8] Na jeho počest jsou na Lékařské fakultě v Plzni pořádány semináře z oblasti mikroskopie a ve sportovním výcvikovém středisku Univerzity Karlovy v Poříčí je pořádán turnaj studentů v softbalu, obojí pod názvem Memoriál Josefa Reischiga.[12]
Josef Reischig publikoval desítky vědeckých prací, zabýval tvorbou učebních textů a počítačových programů v oboru genetika. Ve své vědecké práci vyšel z metodiky elektronové a konfokální mikroskopie. Během opakovaných pobytů na Unité de Recherches sur les Rétrovirus et Maladies Associées v Marseille v srpnu 1993 a v srpnu 1995 se zabýval studiem viru HIV. Od roku 1990 se rovněž věnoval uplatnění molekulárních metod v lékařské genetice a oblasti genetiky nádorů a obecným problémům výuky molekulární biologie. Na Lékařské fakultě Univerzity Karlovy zodpovídal za provoz Referenční laboratoře optické mikroskopie a zabýval se aplikací moderních mikroskopických technik v biomedicínském výzkumu. Byl hlavním garantem každoročního mezinárodního semináře zabývajícího se pravidelně tematikou moderních mikroskopických technik a analýzy obrazu v biomedicínském výzkumu.[8]
Člen oborové rady doktorského studia Biologické fakulty Jihočeské univerzity v Českých Budějovicích ve studijním oboru Molekulární a buněčná biologie a genetika
Hospodář hlavního výboru Československé biologické společnosti
Člen České společnosti pro vědeckou kinematografii
1992 Výukový videopořad Přehled bezobratlých živočichů (Na I. ročníku festivalu edukativní tvorby Edukacio H získal Cenu za nejlepší doplňkový didaktický materiál)
1993 Výukový videopořad Komáři (Na II. ročníku festivalu edukativní tvorby Edukacio H (1993) získal Cenu TV stanice NOVA a Cenu časopisu T magazín)
1995 Výukový videopořad Prvoci – bičíkovci (Na mezinárodním filmovém festivalu ACADEMIA FILM OLOMOUC '95 získal jednu z hlavních cen festivalu – cenu J. A. Komenského)[14]
REISCHIG, J., HIRSCH, I., VONKA, V.: Structure of Herpes Simplex Virus DNA: Topography of the Molekule. II. Partial Denaturation Map. Virology, 65, l975, s. 506–513.
REISCHIG, J., BARTSCH, D., POLACK, A., VONKA, V., HIRSCH, I.: Electron Microscopy of Binding of Epstein-Barr Virus /EBV/ Nuclear Antigen /EBNA-l/ to EBV DNA. Virology, l60, l987, s. 498–501.
CHENINE, A. L., MATOUŠKOVÁ, E., SANCHEZ, G., REISCHIG, J., PAVLÍKOVÁ, L., LeCONTEL, C., CHERMANN, J. C., HIRSCH, I.: Primary intestinal epithelial cells can be infected with laboratory-adapted strain HIV type 1 NDK but not with clinical primary isolates. AIDS Res.Hum.Retroviruses, 14(14), 1998, s. 1235–1238.
REISCHIG, J., LUDVÍKOVÁ, M., KORABEČNÁ, M., DRUCKMÜLLER, M.: Digital image processing system (DIPS 5.0) and the assessment of breast cancer. In: Abstracts. Congress of Molecular Medicine. Berlin, May 3–5, J. Mol. Med. 1997, s. 246.
REISCHIG, J., JANISCH, R., KIEWEGOVÁ, A., KUFNER, P., ŠTENGLOVÁ, V., VOŽEH, F., KOČOVÁ, J.: Konfokální mikroskopie a 3D analýza obrazu v biologii. In. Sborník přednášek Mikroskopie 2000. Česká spol. pro věd. kinematografii, Praha, 2000, s. 17–24.
REISCHIG, J.: Možnosti 3D analýzy obrazu v mikroskopii. Zpravodaj Čs. biol. spol., 2000, 2, s. 10–11.
REISCHIG, J.: Obecná genetika. Praktická cvičení. Učební text. 3. přepracované vyd. Dotisk. Vydavatelství Karolinum, Praha 2000, 145 s.
REISCHIG, J., KORABEČNÁ, M., KUFNER, P., HATINA, J.: Obecná biologie. Praktická cvičení. Učební text. Dotisk. Vydavatelství Karolinum, Praha 2000, 75 s.
REISCHIG, J., BUCHAR, J., CAIS, J., FAJFRLÍK, K., NĚMEC, F., HAUSNER, M., HŮRKA, K., CHALUPSKÝ, J., KIEWEGOVÁ, A., KUČERA, T., KŮRKA, A., MERGL, M., PFLEGER, V., SMRŽ, J., STOKLASA, J., ŠTYS, P., VANIŠ, V., VOHRADSKÁ, P.: Videoatlas bezobratlých živočichů. Multimediální encyklopedie na CD-ROM. MANTIS, Plzeň 2001
HATINA, J., JANSA, P., REISCHIG, J.: Transcription factor NF-IL6 (C/EBPbeta) activates the expression of the mouse MHC class I H2-Kb gene in response to TNF-alpha via the intragenic downstream regulatory element. In: Journal of Interferon and Cytokine Research, 2002, 22(7), s. 741–749
REISCHIG, J., KUČEROVÁ, A., KUFNER, P., VOHRADSKÁ, P.: Konfokální mikroskopie v biologickém výzkumu. In. Sborník přednášek a abstraktů Digitální mikroskopie a analýza obrazu. VŠCHT, Praha 24. – 25. 1. 2002, s. 1
REISCHIG, J., NOHÝNKOVÁ, E., DYKOVÁ, I., KUFNER, P., KUČEROVÁ, A., KORABEČNÁ, M.: Dekonvoluční analýza. In. Sborník přednášek a abstraktů Digitální mikroskopie a analýza obrazu. VŠCHT, Praha 24. – 25. 1. 2002, s. 2
REISCHIG, J., KORABEČNÁ, M.: General biology laboratory manual. Volume 1. Učební text. First edition. Edited Medical Faculty of Charles University in Pilsen, 2002, 42 s.
REISCHIG, J.: Digitální mikrosvět. In: Digitální zobrazování v biologii a medicíně 2002. Entomologický ústav AV ČR, 13. květen 2002, České Budějovice, s. 19–23.
HATINA, J., REISCHIG, J.: Jun oncoproteins do not function as primary transcription factors for the mouse major histocompatibility complex class I H-2 genes in fibroblasts. In: European Journal of Immunogenetics, 2003, 30(3), s. 253–257
REISCHIG, J.: Utajené pohledy do nitra mikroskopických organismů. In: Vesmír, 2005, 84(8), s. 462–464
REISCHIG, J., KUFNER, P., HÁJKOVÁ, L.: Vizualizace a studium živých buněk. In. Sborník přednášek a abstraktů. Mikroskopie 2005, Nové Město na Moravě, 24.–25. února 2005, s. 19
Slavíková, Jana, Chottová-Dvořáková, Magdaléna, Reischig, Josef, Palkovits, Miklos, Ondrias, Karol, Tarabová, Bohuslava, Lacinová, Ľubica, Květnanský, Richard, Marks, Andrew, and Křižanová, Olga: IP3 type 1 receptors in the heart: Their predominance in atrial walls with ganglion cells. In: Life Sciences, 2006, 78(14), s. 1598–1602. IF 2.158.
Zemřel Josef Reischig, autor snímků z mikrosvěta buněk. MF DNES. Plzeň: 2008-08-130101a2008-08-13. Dostupné online [cit. 2011-11-070101a2011-11-07].Je zde použita šablona {{Cite news}} označená jako k „pouze dočasnému použití“.
Seminář - Novinky v mikroskopii živých buněk [online]. Univerzita Karlova [cit. 2011-11-07]. Dostupné online.Je zde použita šablona {{Cite web}} označená jako k „pouze dočasnému použití“.
Seminář - Fluorescenční cytometrie buněk [online]. Univerzita Karlova [cit. 2011-11-07]. Dostupné online.Je zde použita šablona {{Cite web}} označená jako k „pouze dočasnému použití“.
Slavnostní vědecká konference u příležitosti 60. výročí LF v Plzni [online]. Univerzita Karlova [cit. 2011-11-07]. Dostupné online.Je zde použita šablona {{Cite web}} označená jako k „pouze dočasnému použití“.
Seminář - Možnosti 3D analýzy obrazu v mikroskopii [online]. Akademie Věd ČR [cit. 2011-11-07]. Dostupné varchivu pořízeném dne2007-06-24.Je zde použita šablona {{Cite web}} označená jako k „pouze dočasnému použití“.
Nové fluorescenční metody při sledování dějů v živých buňkách. Vesmír. 2004. Dostupné online.Je zde použita šablona {{Cite journal}} označená jako k „pouze dočasnému použití“. Archivovaná kopie. www.vscht.cz [online]. [cit. 2011-11-08]. Dostupné varchivu pořízeném zoriginálu dne2007-01-24.
i-Forum únor 2005 [online]. Univerzita Karlova [cit. 2011-11-07]. Dostupné online.Je zde použita šablona {{Cite web}} označená jako k „pouze dočasnému použití“.
Chat s osobností [online]. Česká televize [cit. 2011-11-07]. Dostupné online.Je zde použita šablona {{Cite web}} označená jako k „pouze dočasnému použití“.
i-Forum leden 2011 [online]. Univerzita Karlova [cit. 2011-11-07]. Dostupné online.Je zde použita šablona {{Cite web}} označená jako k „pouze dočasnému použití“.
KOČOVÁ, Jitka. Josef Reischig: Objevovatel skryté krásy stvoření. Universum. Česká křesťanská akademie, 2010. Dostupné online.Je zde použita šablona {{Cite journal}} označená jako k „pouze dočasnému použití“.
i-Forum srpen 2008 [online]. Univerzita Karlova [cit. 2011-11-07]. Dostupné online.Je zde použita šablona {{Cite web}} označená jako k „pouze dočasnému použití“.
MICHALEC, Libor. Odhalená krása stvoření. O krásách a záhadách mikrosvěta s Josefem Reischigem. Koktejl. 2001. Dostupné online.Je zde použita šablona {{Cite journal}} označená jako k „pouze dočasnému použití“.
Pohled do mikrosvěta. Skrytá krása stvoření [online]. Západočeská Univerzita [cit. 2011-11-07]. Dostupné online.Je zde použita šablona {{Cite web}} označená jako k „pouze dočasnému použití“.[nedostupný zdroj]