rakouský malíř From Wikipedia, the free encyclopedia
Josef Neugebauer, psán také Joseph Neugebauer ( 14. dubna 1810 Vídeň – 8. srpna 1895 Melk), byl rakouský malíř portrétů, náboženských obrazů, žánrů a zátiší, a hudební skladatel.
Josef Neugebauer | |
---|---|
![]() Autoportrét | |
Narození | 14. dubna 1810 Vídeň ![]() |
Úmrtí | 8. srpna 1895 Melk ![]() |
Alma mater | Akademie výtvarných umění ve Vídni |
Povolání | malíř a hudební skadatel |
Ocenění | Zlatý kříž císaře Františka Josefa I. (1873) |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Nejprve se učil malbě soukromě u Sigmunda von Pergera ve Vídni a v letech 1831–1838 vystudoval malbu a kresbu na Akademii výtvarných umění ve Vídni u profesorů Antona Pettera, Johanna Endera, Josefa Redla a Leopolda Kupelwiesera. Přátelil se s malířem Antonem Ebertem, kterého portrétoval.
Již během studií ve Vídni od roku 1830 pracoval jako portrétista, brzy se dostal k císařskému dvoru. Od roku 1839 si jej rodina arcivévody Karla Ludvíka najala jako učitele kreslení. Od roku 1838 se účastnil každoročních výstav Akademie výtvarných umění u Svaté Anny ve Vídni, později výstav Rakouského uměleckého spolku (Künstlerverein).
V letech 1850–1852 byl na studijní cestě ve Florencii a Římě, kde se setkal s papežem Piem IX., kterého portrétoval, stejně jako kardinála Giacoma Antonelliho. Dále procestoval Německo, Francii a Anglii.
Od 50. let 19. století portrétoval představitele českých a rakouských šlechtických rodin. V letech 1855 a 1858 vystavoval obrazy v Praze, zejména touto cestou se jeho dílo dostalo do českých chrámů i do soukromých sbírek. Protějškové oltářní obrazy Nejsvětějšího srdce Páně a Srdce Mariina visely v Praze na Malé Straně v kostele svatého Karla Boromejského.
V roce 1866 jej rada Akademie výtvarných umění ve Vídni přijala za svého člena a v roce 1869 byl přijat do Künstlerhausu. Portrétoval několikrát císaře Františka Josefa I., císařovnu Alžbětu a jejich děti. Císař jej v lednu 1873 poctil návštěvou v jeho vídeňském ateliéru a téhož roku vyznamenal Rytířským křížem Řádu Františka Josefa I.
Po smrti své manželky se v roce 1884 odstěhoval do opatství v Melku, kde měl ateliér a do vysokého věku maloval, převážně zátiší ve stylu biedermeieru, ale také portréty, napříklada opata Wilhelma z Melku.[1]
Svými obrazy je zastoupen v Uměleckohistorickém muzeu ve Vídni, v Rakouské národní galerii v Belvederu i v grafické sbírce Albertině ve Vídni, v dalších rakouských a českých sbírkách. Velký portrét císařovny Alžběty vlastní Slezské zemské muzeum v Opavě. V opatství Melk je velký soubor 188 obrazů, 30 skicářů a množství studií, z toho 152 ve stálé expozici „Galerie Neugebauer“. Jeho kopie Mozartova portrétu od Josepha Langeho v Mozartově muzeu v Salcburku. Neugebauerovy portrétní malby převáděli do grafických tisků Josef Kriehuber, Franz Eybl, Eduard Kaiser a další.
Jako skladatel se věnoval chrámové hudbě. V roce 1870 vydal tři ofertoria a zkomponoval mariánské písně, uvedené mj. v Karlskirche ve Vídni.[2]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.