americká politoložka a diplomatka From Wikipedia, the free encyclopedia
Jeane J. Kirkpatricková, rozená Jeane Duane Jordan (19. listopadu 1926 – 7. prosince 2006) byla americká politoložka a diplomatka.
Jeane Kirkpatricková | |
---|---|
![]() | |
Narození | 19. listopadu 1926 Duncan ![]() |
Úmrtí | 7. prosince 2006 (ve věku 80 let) Bethesda ![]() |
Příčina úmrtí | srdeční selhání |
Místo pohřbení | Parklawn Memorial Park |
Alma mater | Stephens College Pařížský institut politických věd Kolumbijská univerzita Barnard College Mt. Vernon Township High School |
Povolání | politička, diplomatka, vysokoškolská učitelka a politoložka |
Zaměstnavatel | Georgetownská univerzita |
Ocenění | Cena Francise Boyera (1985) Řád Tomáše Garrigua Masaryka ![]() Defense Superior Service Medal Oklahoma Women's Hall of Fame Prezidentská medaile svobody ![]() |
Politické strany | Demokratická strana (1948–1985) Republikánská strana (1985–2006) |
Funkce | velvyslanec Spojených států amerických při OSN (1981–1985) velvyslanec |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Stala se známou díky své zahraničně politické doktríně, obhajovala spolupráci s autoritativními režimy, které jednaly v souladu s americkými cíli. Tyto země měly podle ní být vedeny k demokracii příkladem. Ve své eseji Dictatorships and Double Standards tvrdila, že „tradiční autoritativní režimy jsou méně represivní, než revoluční autokracie.“[1]
Narodila se v městě Duncan ve státě Oklahoma. V roce 1948 úspěšně zakončila bakalářské studium na newyorské Barnard College. Ve svém studium pokračovala na Columbia University, kde získala v roce 1950 magisterský titul a později v roce 1968 také doktorát z politologie za svoji disertaci, v níž se věnovala peronistické politice v Argentině.[2]
Po roce 1950 nejprve působila v úřadu pro zpravodajský výzkum v rámci amerického ministerstva zahraničí. V roce 1952 také působila na Pařížském Institutu politických věd. V letech 1955–1972 pracovala jako konzultantka na vládních ministerstvech a v Americké radě učených společností. V roce 1973 získala místo stálého profesora na Georgetownské univerzitě.[2]
Působila jako velvyslankyně Spojených států při OSN a zároveň členka kabinetu prezidenta Reagana v letech 1981–1985. Prezident Ronald Reagan ji jmenoval jako první ženu velvyslankyní USA v OSN a rovněž členkou své vlády.
V roce 1988 uvažovala o kandidatuře na americkou prezidentku, nicméně svého úmyslu se vzdala z politických a osobních důvodů.[2]
Odpor k protiválečnému hnutí v 60. letech 20. století přiměl Kirkpatrickovou ke vstupu do politiky v rámci Demokratické strany. Spolu s podobně smýšlejícími lidmi založila platformu s názvem Koalice pro demokratickou většinu stavějící se odmítavě vůči „holubičí“ politice tehdejšího prezidentského kandidáta Demokratické strany George McGoverna.
Zpočátku podporovala politiku prezidenta Jimmyho Cartera zvoleného v roce 1976 a dokonce měla blízko k získání místa velvyslankyně.[3] Nicméně postupem času se stala čím dál kritičtější vůči jeho politice. V roce 1977 začala spolupracovat s konzervativním think tankem American Enterprise Institute. Později ostře kritizovala Carterovu zahraniční politiku, která měla podle ní napomáhat k odstranění "tradičních autokratických" režimů a ve prospěch "revolučních totalitních" režimů, které představovaly pro Ameriku daleko větší hrozbu.[4] Tyto postoje vyjádřila ve svém článku Dictatorships and Double Standards, který vyšel v listopadu roku 1979 v americkém časopise Commentary. Článek silně ovlivnil americkou zahraniční politiku Reaganovy vlády a díky němu si tehdejší americký prezident vybral do svého kabinetu i Kirkpatrickovou.[3]
V roce 1985 přešla po svém odchodu s funkce velvyslankyně USA při OSN k Republikánské straně, nicméně přes svůj příklon doprava celý život i nadále podporovala sociální stát a odbory.[2] Bývá řazena mezi tzv. neokonzervativce.[3]
V roce 1955 se vdala za Evrona Kirkpatricka, který byl jejím nadřízeným na výzkumném a zpravodajském oddělení ministerstva zahraničí. Měli spolu tři syny: Douglase Jordana, Johna Evrona a Stuarta Alana.[3]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.