český šlechtic německého původu From Wikipedia, the free encyclopedia
Jan Špork, původně Johann Sporck nebo též Sporgk či Spörkhen[2], později říšský hrabě s českým inkolátem Johann von Sporck (1595 či 1597, Westerloh – 6. srpna 1679, Heřmanův Městec)[3][2] byl generálem jezdectva habsburských vojsk, rakouským maršálem a otcem významného českého mecenáše, hraběte Františka Antonína Šporka.
Jan Antonín Špork | |
---|---|
![]() | |
Narození | 1597 nebo 1595 Westerloh |
Úmrtí | 6. srpna 1679 zámek Heřmanův Městec |
Místo pohřbení | Kostel Nejsvětější Trojice v Kuksu |
Povolání | voják a voják |
Choť | Eleonora Marie z Finecku |
Děti | František Antonín Špork Ferdinand Leopold Špork Marie Sabina Anna Kateřina |
Rodiče | František Nolte Špork[1] a NN Sporck[1] |
Rod | Šporkové |
Příbuzní | Anna Kateřina Šporková a Marie Eleonora Františka Šporková (vnoučata) |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Pocházel z neurozených selských poměrů v obci Westerloh, u okresního města Delbrück, v arcidiecézi Paderborn ve Vestfálsku.[4]
V souvislosti s datem narození Jana Šporka se objevují rozdílné informace. V některých zdrojích, včetně Ottova slovníku naučného, je uváděn rok 1597, zatímco jiné zdroje, včetně nápisu na jeho památníků v Delbrücku, uvádějí rok narození1595.
Jako mladík vstoupil do armády bavorského vévody Maxmiliána, v jehož vojsku bojoval i roku 1620 v bitvě na Bílé hoře proti Čechům. V bavorských a později v císařských habsburských službách se zúčastnil mnoha bitev třicetileté války.
V císařských službách se velmi zasloužil o vítězství nad Turky a jeho zásluhy byly oceněny zprvu povýšením na velitele jízdy, dále na generála a později šlechtickým titulem říšského hraběte. Někdy se mu i jeho synovi šlechtici starých rodů vysmívali, že je „šlechtic-sedlák“. Když měl po svém povýšení zaplatit císaři obvyklý poplatek, odmítl jej zaplatit se slovy, že „darovaného hraběte nekupuje a kupovaného nechce“.
Za třicetileté války skoupil velké množství českých statků (konfiskátů), další statky získal od císaře za své zásluhy darem. Vlastnil statky a zámky v Lysé nad Labem, Konojedech, Heřmanově Městci, Morašicích, Choustníkově Hradišti, Vřešťově, Malešově a Hořiněvsi.[3][5]. Stal se jedním z nejbohatších feudálů v Českém království. Svému synovi tedy poskytl velmi dobré podmínky pro jeho mecenášskou činnost. Závistníci té doby mu zazlívali nejen bohatství, ale i strmou kariéru (prý se vyšvihl z pasáčka ovcí či sviní do panského stavu).[6] Neměli ho rádi ani poddaní, kteří ho v lidových pověstech obvinili z čarodějnictví a spolků s ďáblem.
Později bojoval v Polsku proti Švédům a v Uhrách proti Turkům i uherským povstalcům kurucům. Proslul vojevůdcovskými schopnostmi, ale i hrabivostí a krutostí (např. když roku 1672 dobyl Oravský hrad, ovládnutý povstalci pod vedením Gašpara Piky, nechal následně Piku a dalších 24 povstalců narazit na kůl).
Zemřel roku 1679 na svém zámku v Heřmanově Městci a byl pohřben v Lysé nad Labem ve starém kostele sv. Jana Křtitele, který zanikl v 19. století. František Antonín Špork nechal 4. dubna 1712 přenést ostatky svého otce z Lysé do rodinné krypty pod dosud nedokončeným a nevysvěceným kostelem Nejsvětější Trojice v Kuksu.
Jan Špork byl dvakrát ženatý. Poprvé s Annou Markétou z Linsingenu, podruhé s Eleonorou Marií Kateřinou z Finecku, se kterou měl dva syny, výše zmíněného Františka Antonína a Ferdinanda Leopolda, a dvě dcery, Marii Sabinu a Annu Kateřinu.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.