Jan Bartoš (literární historik)
český literární historik a středoškolský pedagog / From Wikipedia, the free encyclopedia
Jan Bartoš (17. května 1887, Bělčice[1] – 7. října 1955, Beroun)[2] byl český středoškolský pedagog, katolický spisovatel a literární historik. Odborné a popularizační práce psal pod vlastním jménem, beletrii vydával pod pseudonymem Jan Bartoš-Bělčický – s přídomkem odkazujícím na jeho jihočeský původ. Je autorem prózy, zejména fejetonů (např. pro Lidové listy), ale též gramatických a literárněhistorických příruček.
Jan Bartoš | |
---|---|
Narození | 17. května 1887![]() |
Úmrtí | 7. října 1955 (ve věku 68 let)![]() |
Pseudonym | Jan Bartoš-Bělčický |
Povolání | středoškolský profesor, spisovatel a literární historik |
Národnost | česká |
Vzdělání | PhDr. |
Alma mater | Univerzita Karlova |
Žánr | próza, fejeton |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. Chybí svobodný obrázek. |
Vystudoval češtinu a francouzštinu na Univerzitě Karlově v Praze, následně působil jako pedagog na gymnáziích v Praze, Berouně, Strážnici (kam přišel na začátku školního roku 1922/23 z Berouna[3] a odkud před začátkem školního roku 1924/25 odešel do Kralup nad Vltavou[4]), v Kralupech nad Vltavou a jinde. Byl dlouholetým členem Spolku sběratelů a přátel exlibris[5] a v roce 1951 působil jako redaktor jeho časopisu Knižní značka.[6]