ruský spisovatel a politik From Wikipedia, the free encyclopedia
Ivan Ivanovič Dmitrijev (rusky Иван Иванович Дмитриев, 10. záříjul./ 21. září 1760greg., Bogorodskoje, dnes Trojickoje, Kazaňská gubernie – 3. říjnajul./ 15. října 1837greg. Moskva) byl ruský preromantický básník, voják a politik, člen Ruské akademie od roku 1797.[1]
Ivan Ivanvič Dmitrijev | |
---|---|
![]() Dmitrijevův portrét od V. A. Tropinina | |
Narození | 10. záříjul./ 21. září 1760greg. Bogorodskoje, Kazaňská gubernie |
Úmrtí | 3. říjnajul./ 15. října 1837greg. (ve věku 77 let) Moskva |
Místo pohřbení | Donský hřbitov |
Povolání | básník, voják a politik |
Národnost | ruská |
Stát | ![]() |
Období | preromantismus |
Rodiče | Ivan Gavrilovič Dmitrijev a Jekatěrina Afanasjevna Beketovová |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Pocházel ze šlechtické rodiny. Získal pečlivé soukromé vzdělání a několik let studoval v internátní škole v Simbirsku. Pugačovovo povstání donutilo Dmitrievovu rodinu roku 1772, aby se přestěhovala do Moskvy. Následně vystudoval v Petrohradu vojenskou školu a roku 1776 se stal poddůstojníkem u Semenovského pluku.[2]
Pod vlivem novináře Nikolaje Ivanoviče Novikova začal v roce 1777 psát poezii. Seznámil se s Děržavinem, Fonvizinem a především s Nikolajem Michajlovičem Karamzinem, který se stal jeho rádcem v umělecké činnosti a v jehož Moskevském žurnálu (Московский журнал) publikoval své práce. V té době byl literárně velmi činný, psal bajky, písně, pohádky, povídky veršem, satiry a epigramy.[3]
Spolu s literárními úspěchy postupoval úspěšně i ve vojenské službě. Po smrti carevny Kateřiny II. byl sice omylem zatčen po obvinění z přípravy atentátu na cara Pavla I., ale po vyjasnění nedorozumění byl panovníkem omilostněn, takže roku 1796 odešel do výslužby jako plukovník. Roku 1797 byl však povolán do senátu, později byl jmenován členem státní rady a roku 1810 ministrem spravedlnosti ve vládě cara Alexandra I. Ve státní službě byl známý svou přímostí, skromností a počestností. Roku 1814 odešel na vlastní žádost definitivně na odpočinek a poslední roky svého života strávil v Moskvě, kde je také pochován.[3]
Dmitriev náleží k předním představitelům Karamzinovy školy. Vystupoval satiricky proti těžkopádným ódám pseudoklasiků a připravoval cestu romantismu do ruské literatury. Zasloužil se o vznik poetické pohádky a bajky (kde mu byli vzorem La Fontaine a Voltaire) a mnohé jeho písně, v nichž využíval i prvky lidové poesie, znárodněly.[3] Kromě toho je autorem pamětí a několika překladů, především z francouzštiny.[4]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.