britský polní maršál From Wikipedia, the free encyclopedia
Harold Rupert Leofric George Alexander, první hrabě Alexandr z Tunisu (10. prosince 1891 – 16. června 1969) byl britský maršál.
Harold Alexander | |
---|---|
![]() | |
Rodné jméno | Harold Rupert Leofric George Alexander |
Narození | 10. prosince 1891 Londýn |
Úmrtí | 16. června 1969 (ve věku 77 let) Slough |
Místo pohřbení | Hertfordshire |
Alma mater | Harrow School Královská vojenská vysoká škola, Sandhurst Hawtreys |
Povolání | politik, důstojník a aristokrat |
Ocenění | Řád za vynikající službu (1916) Vojenský kříž (1917) čestný doktor Lavalovy univerzity (1947) velkokříž Řádu čestné legie čestný doktor Ottawské univerzity … více na Wikidatech |
Choť | Margaret Alexander, Countess Alexander of Tunis (od 1931)[1] |
Děti | Shane Alexander, 2nd Earl Alexander of Tunis[2] Lady Rose Alexander[2] Brian Alexander[2] Susan Alexander[2] |
Rodiče | James Alexander a Lady Elizabeth Graham-Toler[2] |
Příbuzní | Eric Alexander (sourozenec) Lady Rose Alexander[2] a Lady Lucy Alexander[2] (vnoučata) |
Funkce | člen Sněmovny lordů (1946–1969) Generální guvernér Kanady (1946–1952) ministr obrany Velké Británie (1952–1954) Lord Lieutenant of the County of London (1957–1965) Constable of the Tower (1960–1965) … více na Wikidatech |
Podpis | ![]() |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Harold Alexandr se narodil v rodině irských protestantů, kteří byli šlechtici. Studoval vojenskou akademii v Sandhurstu.[3] Po ukončení studia byl přidělen k Irské gardě. Během první světové války sloužil na západní frontě, kterou začínal v hodnosti poručíka a ukončil ji v hodnosti podplukovníka, byl nejmladší v britské armádě, byl třikrát zraněn a na konci války velel brigádě. Během války získal pověst odvážného a inteligentního důstojníka. Po skončení války se zúčastnil jako velitel bojů v bolševickém Rusku, kde velel baltským Němcům.[3] Následně velel pluku v domovské okrsku v Irské gardě.V letech 1934-1938 byl štábní důstojník na severním velitelství. Jeho dalším působištěm v letech 1934 až 1938 byla Indie, kde velel nowsherské brigádě. Poté se vrátil do Anglie a je povýšen na generálmajora a velel první divizi. Jeho divize je v roce 1939 nasazena ve Francii. Během druhé světové války po napadení, kdy napadlo Německo v roce 1940 Francii, zpomalil útok Němců k Dunkerku a následně v období od 28. května do 4. června 1940 velel evakuaci 330 000 britských, francouzských a belgických vojáku do Velké Británie. Sám odešel z pláže jako poslední. Poté velel jednotkám Commonwealthu v Barmě v prvních fázích války s Japonci. V srpnu 1942 byl převelen do Afriky, aby se zúčastnil bojů proti Afrikakorpsu v čele s Rommelem. Byl nadřízený Montgomeryho během bitev u El Alameinu. Po zničení sil Osy v Africe se stal zástupcem vrchního velitele spojeneckých vojsk v Itálii. Velel invazi na Sicílii. 4. července 1944 osvobodil Řím. Následně postupoval na sever. V posledních měsících války zajal více než 1 000 000 Němců ve vojenských operacích na řece Pád. 29. dubna 1945 přijal první bezpodmínečnou kapitulaci německých důstojníku.[3]
Po válce byl ještě nějakou dobu činný v politice, mimo jiné byl posledním generálním guvernérem Kanady (1946–1952) britského původu a ministrem obrany ve vládě Winstona Churchilla (1952–1954). Zemřel 16. června 1969 ve Slough.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.