From Wikipedia, the free encyclopedia
Emil Schultheisz von Devecser (uváděn též jako Schultheiß) (18. července 1854 Devecser – 26. srpna 1920 Budapešť) byl rakousko-uherský generál. V c. k. armádě sloužil od roku 1872 a dvacet let strávil u posádky v Komárně. Později přešel k uherské zeměbraně, kde dosáhl hodnosti polního podmaršála. Za první světové války byl divizním velitelem na východní frontě (1914–1915), kvůli nemoci poté přešel na post velitele uherské zeměbrany v Prešpurku (1915–1918). V armádě dosáhl hodnosti generála pěchoty (1917), ještě před koncem války byl penzionován.
Emil Schultheisz von Devecser | |
---|---|
![]() | |
Velitel uherské zeměbrany v Prešpurku | |
Ve funkci: 1915 – 1918 | |
Předchůdce | Josef Čech |
Nástupce | Valerian Czaszny |
Velitel 54. pěší divize | |
Ve funkci: 1914 – 1915 | |
Předchůdce | nově zřízená funkce |
Nástupce | Siegmund Benigni |
Vojenská služba | |
Služba | ![]() |
Hodnost | generál pěchoty (1917), polní podmaršál (1913), generálmajor (1910) |
Ocenění | Leopoldův řád, Řád železné koruny |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Pocházel z Uher, byl synem lékaře Maximiliana Schultheisze (1825–1891). Základní vzdělání absvolvoval v Budapešti a Terstu, vojenskou průpravu získal v letech 1873–1875 na kadetní škole ve Štýrském Hradci. Do armády vstoupil již jako kadet v roce 1872 a dvacet let sloužil u 48. pěšího pluku v Komárně (1872–1893). Mezitím byl v roce 1876 povýšen na poručíka[1] a v roce 1878 se zúčastnil okupace Bosny a Hercegoviny. Dále postupoval v hodnostech (nadporučík 1881,[2] kapitán 1888[3]) a s 48. plukem byl později přeložen do Nagykanizse a Foči. Poté absolvoval kurz pro důstojníky a v hodnosti majora (1896) byl převelen k 10. pluku uherské zeměbrany v Miskolci. V roce 1900 byl povýšen na podplukovníka a u dalších jednotek uherské zeměbrany poté sloužil v Nitře, Kluži a Segedínu. V roce 1905 byl povýšen na plukovníka.[4]
V roce 1910 dosáhl hodnosti generálmajora[5] a stal se velitelem 45. pěší brigády uherské zeměbrany v Segedínu.[6] K datu 1. května 1913 byl povýšen do hodnosti polního podmaršála a převzal oblastní velitelství zeměbrany v Segedínu.[7] Již koncem roku 1913 si vzal ze zdravotních důvodů dovolenou a ke dni 1. dubna 1914 odešel do penze. Po začátku první světové války byl během mobilizace koncem července 1914 znovu povolán do aktivní služby a v čele jednotek segedínské zeměbrany se zapojil do bojů na východní frontě. Od října 1914 do února 1915 byl velitelem 54. pěší divize v Haliči.[8] Koncem roku 1914 v Bukovině onemocněl a z fronty byl odvolán. Vrátil se zpět do Uher a znovu byl velitelem jednotek zeměbrany v Segedínu (1915) a nakonec v Prešpurku (1915–1918).[9] K datu 20. listopadu 1917 dosáhl hodnosti titulárního generála pěchoty.[10] Ke dni 1. června 1918 byl znovu penzionován[11] a dožil v soukromí v Budapešti.
Jeho manželkou byla Margaret von Epstein (1870–1953), dcera vlivného a později zkrachovalého bankéře Gustava Epsteina.[12] Z manželství se narodili tři synové a jedna dcera.[13] V další generaci rodiny vynikl jeho vnuk Emil Schultheisz (1923–2014), významný maďarský lékař, vědec a dlouholetý ministr zdravotnictví (1974–1984).
V roce 1912 byl povýšen do šlechtického stavu s predikátem Edler von Devecser odkazujícím na jeho rodiště. Během vojenské služby obdržel několik vyznamenání.[14]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.