britská geografka From Wikipedia, the free encyclopedia
Doreen Masseyová (nepřechýleně Doreen Massey; 3. ledna 1944 Manchester – 11. března 2016 Londýn) byla britská geografka.
Doreen Masseyová | |
---|---|
![]() Doreen Masseyová (7. června 2012) | |
Narození | 3. ledna 1944 Manchester |
Úmrtí | 11. března 2016 (ve věku 72 let) Kilburn |
Příčina úmrtí | rakovina slinivky |
Alma mater | University of Oxford University of Pennsylvania |
Povolání | geopolitička, geografka, vysokoškolská učitelka, ekonomka a spisovatelka literatury faktu |
Zaměstnavatel | Open University |
Ocenění | Victoria Medal (1994) Prix Vautrin Lud (1998) |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Doreen Massey se narodila roku 1944 v Manchesteru. V roce 1972 získala titul MA na univerzitě v Pensylvánii. V období 1968–1980 pracovala v centru environmentálních studií v Londýně. Od roku 1982 pracovala jako profesorka geografie na fakultě společenských věd na Open Univerzity (v GBR). Od roku 2002 působila na British Academy, kde měla důležité postavení a jako jedna z mála se účastnila pravidelných diskuzí. Její práce byla významnou pro přeměnu humánní geografie. Největší důraz kladla na to, jak prostor a místo ovlivňují společenský svět. Klíčové pojmy ovlivňující její tvorbu jsou prostor, místo, region, lokalita. Vytvořila důležité teorie, rámce a empiricky zjištěné studie k porozumění prostorových rozdílů, nerovnému vývoji a historické a geografické změně. V sedmdesátých letech se věnovala průmyslovým oblastem a britským regionálním problémům konkrétně tomu, jak rozložení pracovních příležitostí závisí na produkci (vnitřní město X periferie). Roku 1984 publikovala Spatial Divisions of Labour. Dílo se zabývá transformací ekonomické geografie, porozumění ekonomice. Navazovala na její předešlé argumenty, že by prostorové rozložení firem mělo být rovnoměrnější. Vytvořila tvrzení o investičních vrstvách a prostorových strukturách produkce a to na 3 příkladech v britské ekonomické krajině během šedesátých a sedmdesátých let 20. stol.:
Zabývala se změnou prostorových struktur v různých měřítcích, tím jak důležitá byla role pohlaví v zaměstnanosti (určité typy lidí s určitými typy práce)
Strategické použití průmyslu ve strategickém použití regionálních rozdílů v systému pohlavních stavů, problematika mapování času a prostoru – dualismus ženství – mužství. Mužské profese jsou například vědci a inženýři, zatím co ženy mají být v domácnosti.
Odmítá asociace místa s nostalgií, se setrvačností a politikou. Řeší zde koncept regionu, časoprostorovou kompresi. Zaměřuje se na chápání míst jako porézních sítí společenských vztahů. Vyzdvihuje pojem síly geometrie, tedy zdůraznění toho, jak jsou skupiny a jedinci odlišně postaveni v těchto sítích.
Řeší zde problematiku rozdílu času a prostoru, tedy jak neoddělitelné tyto složky jsou.
V roce 2005 publikovala knihu For Space, která je inspirována strukturálními a post-strukturálními mysliteli. Často a extrémně pozitivně odkazuje na práci londýnského starosty, Kena Livingstona. Pravidelně přispívala do Marxism Today a měla aktivní roli v politických diskuzích za obírajících se britskými městskými a regionálními otázkami. Roku 1995 založila společně s Michaelem Rustinem a Stuartem Hallem časopis Soundings: A Journal of Politics and Culture. Jedná se o časopis věnovaný smýšlení o radikálním demokratickém projektu. Massey se zavazuje k intelektuální spolupráci a výměně.
Tato kniha sbližuje teoretické a politické výzvy v uvažování o prostoru. Informuje o tom, že mapy silnic, dálnic, železničních tratí, topografie, polí a vesnic nepředstavují prostor. Protože se staly mapy ústředním toho, jak si představujeme a uvažujeme o prostoru. Mapy fungují jako reprezentace prostoru jako uspořádaného povrchu ve vztahu k pozici pozorovatele. Massey jednoduše poukazuje na literaturu kritizující kartografii, že stejnorodé typy mapování představují prostor jako zcela horizontální, v němž je dynamika změny vymýcena ve prospěch celkového spojení. Neeuklidovská představa prostoru nabízí alternativu mapování, jež odbourává problematiky prostoru, proto tato kniha nese název For Space. Základem alternativního přístupu k prostoru se stala 3 tvrzení
Toto dílo je argumentem pro rozpoznání těchto 3 charakteristik prostoru. Dvojí cíl díla je současně otevřít naše smýšlení o politickém a prostorovém, čímž navazuje na její práci předchozích dvaceti let. Z výzkumu průmyslové restrukturalizace a společenské dělby práce skrze teoretickou práci zaměstnanosti a narušení prostorových geometrií. Obhajuje vzájemné překrývání prostorového a politického. Sdílí trvalé obavy s poststrukturalistickými geografy, že představa prostoru s dynamikou a tudíž s kvalitami jako je otevřenost, různorodost či živost. Pojednává o přetrvávající problematice prostoru navazující na filozofii, která zaznívá i v současné politice.
Massey kritizuje dvě asociace, že prostor je oddělen od času, a dále znehodnocení prostoru jako protikladu k času. Kritika se netýká jen braní používání prostoru jako samozřejmosti k nabídnutí alternativních koncepcí prostoru, která může pomoci obtížné práci budování alternativ variabilních geometrií moci včetně novoliberálních globalizací. Její pozitivní alternativní koncepce prostoru může být nahrazena v kontextu rozmanitých závazků uvažujících o příbuznosti místa a prostoru. Souhlasí se skupinou trajektorií v humánní geografii, které nepovažují prostor za nádobu, v níž se odehrávají procesy. Jakýkoliv prostor či místo od intimního ke globálnímu prostoru jsou vytvářeny vztahy mezi různými entitami. Relační myšlenky se ujaly v různých formách v humánní geografii. Harvey obhajuje typ materialismu ovlivněného dlouho linií myšlenkových procesů. Tvrdí, že prostor je vytvářen procesy, které jsou tvořeny vztahy mezi odlišnými entitami. Thrift obhajuje umírněný styl teorie v pojmech nereprezentační, vytváří myšlenku prostoru jako strany stávajícího, že je neustále vytvářen každodenními praktikami. Oba se shodnou i s Massey, že diskrétní prostor a místa jsou stabilizovány vztahy mezi entitami, z nichž jsou tvořeny. For Space je pravděpodobně nejpropracovanějším přístupem pracujícím s pojmy vztahů a příbuznosti. Tři tvrzení tvoří jádro alternativních přístupů Massey:
Na výše uvedeném příkladu ukazuje, jak prostor vzniká a zaniká během cesty vlakem a získáváme smysl potěšení. Co je v sázce, je jak politikové dělají rozdíl uvnitř stálého a konfliktního procesu tvorby společenského (lidského i nelidského). Jak vztahová politika odhalí nebo zasáhne do konstelace trajektorií, jež vytváří specifická místa nebo prostory? Massey nabízí 3 následující praktiky z otevření politického prostorovému.
Doreen Massey zkoumala podstatu mobility v období globalizace a zaměřovala se při tom hlavně na význam lokalita a co to pro lokalitu znamená. Autorka se na začátku článku zabývá tím, jaké je teď období, jak je současná doba ovlivněna pohybem, tím že se věci zrychlují a šíří se. V úvodu zmiňuje příklady toho, jak se oproti minulosti svět změnil (př. čím dál více lidí cestuje častěji a na větší vzdálenosti). Často bývá tento pohled současné doby zmiňován v širokém rozsahu knih a časopisů. Autorka dále poukazuje na to, že co je napsáno o prostoru, lokalitě a postmoderním času zdůrazňuje novou fázi, kterou Marx jednou nazval “zničení prostoru časem”. Proces je prosazován hlavně z důvodu, aby získal nový spád, aby dosáhl nové fáze. Jedná se o jev nazývaný “časoprostorová komprese”. Doreen Massey v celém článku poukazuje na to, jak je svět propojený, ovlivněný globalizací a udává na to spoustu příkladů. Upozorňuje na to, jak nové moderní technologie dokáží ulehčit někomu práci nebo cestování, ale na druhou stranu, tím berou příležitost rozvíjet se nebo alespoň pokračovat v tom co do teď dělali jiným firmám (vývoj letecké dopravy vs. pokles v lodní dopravě vede k izolaci mnoha dopravních společenství). Asi nejčastěji je v článku používán pojem časoprostorová komprese. Tento pojem udává, že se zvyšuje pohyb a komunikace v prostoru a díky rychlému přenosu informací se svět stává jakoby menším. V článku je uvedeno, že časoprostorová komprese odkazuje na pohyb a komunikaci napříč prostorem, na geografické roztahování společenských vztahů a na naši zkušenost. Další myšlenkou článku je to, že podstatnými věcmi, které ovlivňují přesun (pohyb) je rasa a pohlaví. Konkrétním příkladem je přesun mezi státy, tím nejspíše naráží na víza nebo na možnost procházet se nočními ulicemi nebo vycházet ven z hotelu v cizích městech. Hlavně ženská pohyblivost je podle autorky omezena, a to tisíce různými způsoby od fyzického násilí až po okukování, svádění. Hodně často se v článku zaobírá kapitálem a ekonomikou, jak tyto pojmy ovlivňují prostor a pohyb napříč prostorem. Na konec uzavírá tuto část článků úvahou že, je mnohem podstatnější to, jak pociťujeme prostor než to, jaký kapitál do toho dáme. Zmíněna byla energie prostoru a geometrie moci časoprostorové komprese. Tento bod se týká pouze problému, kdo se hýbe a kdo ne. Není to ale pouze o pohybu ale také o síle ve vztazích. Důležité také je, o jaké sociální skupiny se jedná, protože některé jsou hodně rozdílné a mají odlišné přátelské vztahy k tak jako tak diferencované mobilitě: někteří lidé se starají více než jiní; něco vyvolává proud a pohyb, něco jiného zase ne; někdo je na příjmu více než ostatní. Na konci celého tohoto výčtu jsou ti, kteří se hýbou a komunikují. Jedná se tedy o skupiny, které jsou v jistém smyslu ve vedení časoprostorové komprese, jejichž síla a vliv velmi vzrůstá. Skupinu pravděpodobně zahrnují nejvíce západní akademisté a novináři, kteří o tomto tématu hodně píší. Na druhou stranu jsou také skupiny, které se hodně pohybují fyzicky, ale které nejsou ve vedení tohoto procesu např. důchodce, kteří žijí v garsonce ve městě ve státě, kde jedí „fish and chips“, sledují anglický film na japonské televizi a neodváží se jít ven po setmění. Mezi těmito dvěma skupinami se tedy jedná o vysoce komplexní sociální odlišení. Rozdíly jsou jak ve stupni pohybu a komunikace, tak také ve stupni kontroly. Ve článku se dále zmiňuje o způsobech, kterými jsou lidé umístěni v rámci časoprostorové komprese do komplikovaně a extrémně různorodých skupin. V souvislosti s časoprostorovou kompresí se nabízí otázka nerovného rozdělení, tedy to, že někteří lidé se přemisťují více než ostatní a že někteří mají větší kontrolu než ostatní. Právě pohyb a kontrola mohou mít vliv na ostatní lidi, a to takovým způsobem, že skupiny aktivně oslabují. A už tak slabý vliv může ještě více oslabit rozdělená mobilita. V další části si autorka pokládá otázku, jak přemýšlíme o prostoru. Nacházíme se v době, kde se místní komunity zdají být stále rozpadlé, jakmile přejedeme hranice, najdeme stejný obchod, stejnou hudbu jako doma nebo si dáme své oblíbené jídlo v restauraci. Dále si pokládá otázku o lokalitě – lidé potřebují zoufale trochu klidu a míru, aby měli nějaké útočiště. Opravdový význam místa je vysvětlen jako odezva na touhu po stabilitě a bezpečné identitě uprostřed všech těchto změn. Smysl místa nebo zakořenění může poskytnout stabilitu a zdroj bezproblémové identity. Jednou myšlenkou je, že místa mají svobodu, nezbytnost, identitu. Jinou myšlenkou je, že identita místa je postavena na introvertní introspektivní historii na základě ponoření se do minulosti. V závěru článku jsou vymezeny čtyři body o tom, co je místo a jaké jsou jeho nejdůležitější vlastnosti.
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.