Kanadský politik From Wikipedia, the free encyclopedia
David Kilgour (18. února 1941, Winnipeg, Manitoba, Kanada – 5. dubna 2022, Ottawa, Ontario, Kanada[1]) byl kanadský politik, který zastával funkci tajemníka pro Asii a Tichomoří. Byl také oceněn Masarykovou cenou, kterou mu udělilo Sdružení Čechů a Slováků v Kanadě.[2]
David Kilgour | |
---|---|
![]() David Kilgour (15. srpna 2008) | |
Narození | 18. února 1941 Winnipeg |
Úmrtí | 5. dubna 2022 (ve věku 81 let) Ottawa |
Alma mater | University of Manitoba University of Toronto Faculty of Law St. John's-Ravenscourt School |
Povolání | advokát, politik a právník |
Politické strany | Liberální strana Kanady Progressive Conservative Party of Canada nezávislý |
Příbuzní | Geills Turner (sourozenec) |
Funkce | člen kanadské Dolní sněmovny |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Vyrůstal ve Winnipegu. Jeho dědeček z matčiny strany, Daniel McDonald vedl mnoho let právní praxi v Portage La Praire a 18 let sloužil ve funkci nejvyššího soudce provincie Manitoba. Dědeček z otcovy strany, Fred Kilgour, měl právní praxi ve městě Brandon, později přijal nabídku nastoupit na místo soudce provinčního soudu v Queen’s Bench. Jeho otec, David E. Kilgour, byl 16 let prezidentem a ředitelem pojišťovací společnosti Great West Life Insurance.
Jeho právnický doktorský titul byl vystaven University of Toronto v roce 2000, kdy univerzita znovu vydávala tituly LLB a mezi nimi i jeho, původně nabytý v roce 1966. Přihlásil se i do studijního programu ústavního práva Doctorat de l’université na Université de Paris (1969), ale studia nedokončil. Dostal povolení vést justiční praxi v Britské Kolumbii v Manitobě a Albertě.
Smluvně vázán s vancouverskou právní firmou Russel a DuMoulin, pod vedením Hon. Michaela Goldieho, z Odvolacího soudu provincie Britská Kolumbie, 1966–67, dále zaměstnán jako asistent státního žalobce města Vancouver, až do roku 1968, kdy za Vancouver kandidoval do parlamentu.
Začal pracovat pro federální Ministerstvo spravedlnosti v Ottawě (1968), nejdříve v oddělení civilních právních sporů, později v oddělení daňového soudnictví.
Po návratu do Kanady ze studií ve Francii vstoupil v roce 1970 do winnipegské právní firmy Pitblado Hoskin, kde se zabýval občansko-právními spory a pracoval také jako obhájce v oblasti trestního práva. Později byl navržen na post korunního návladního (Crown Attorney) za justiční obvod Dauphin, západní Manitoba, Alberta. V roce 1972 navržen jako vyšší jednatel hlavního právního zástupce, zabýval se převážně kriminálními případy a právem, spojeným s otázkami životního prostředí, než byl za edmontonskou oblast zvolen do House of Commons (1979).
Pracoval v justiční komisi, 1980–84, ve společné komisi pro zákonné prostředky House of Commons a Senátu, kritik programu prevence zločinu pro opoziční stranu v letech 1980–83, parlamentní zástupce mluvčího a předsedy komise, 1993–97, předseda podkomise pro lidská práva a mezinárodní rozvoj, 2004–05.
V kanadské vládě působil na pozici státního tajemníka (Secretary of State) pro Latinskou Ameriku a Afriku, 1997–2002, v letech 2002–2003 státní tajemník pro Asii a Tichomoří.
V lednu 2006 společně s právníkem Davidem Matasem vydali knihu Krvavá sklizeň (Bloody harvest)[3] zabývající se odebíráním orgánů členům Fa-lun-kungu v Číně. Po dvou měsících vyšetřování, ke kterému je přizval čínský advokát Kao Č'-šeng prohlásili, že čínská vláda, popravila „velké, ale neznámé množství vězňů svědomí z řad praktikujících Fa-lun-kungu a odebrali jim vnitřní orgány zahrnujíc rohovky, srdce, ledviny a játra a tyto orgány pak s velkým ziskem prodaly zahraničním zájemcům, poptávajícím zdravé orgány k transplantaci.“[4] Podle autorů nebyla kniha ani jednou z dotčených stran (Fa-lun-kung, Čínská lidová republika) vyvrácena.
Aby přiměli čínskou vládu zastavit tyto obchody, navštívili vyšetřovatelé více než čtyřicet zemí, kde se zvyšovali veřejné povědomí o masovém, nelegálním a násilném odebírání orgánů v Číně a za omezování transplantační turistiky za účelem snížení poptávky po orgánech pocházejících z Číny.
19. května 2010 promluvil bývalý kanadský ministr zahraničí David Kilgour před členy Evropského parlamentu v rámci projednávání otázky nelegálních transplantací a obchodu s lidskými orgány. Zde shrnul výsledky snah mnohých lidí v Číně a ve světě o zastavení tohoto nového zločinu proti lidskosti.
Situace se pro Fa-lun-kung zhoršuje
Podle Davida Kilgoura však tyto výše uvedené změny nepřinesly konec zabíjení politických vězňů z řad Fa-lun-kungu za účelem zisku. Podle něho se pro Fa-lun-kung se situace ve skutečnosti zhoršila. Od doby, co začali pracovat proti nelegálním odběrům orgánů, se počet lidí odsouzených na smrt po celé Číně dramaticky snížil[5], ale počet transplantací po mírném poklesu znovu stoupl na původní úroveň.[5]
Vězňové odsouzení na smrt byli podle Kilgoura kromě lidí z Fa-lun-kungu jediným zdrojem pro orgánové transplantace. Pokles zdrojů na straně této populace znamená podle něho vzestup transplantací na straně praktikujících Fa-lun-kungu. Loupení orgánů praktikujícím Fa-lun-kungu se tedy od chvíle, co vydaly vyšetřovací zprávu Krvavá sklizeň, začalo zhoršovat. Kilgour dále vyzývá k pokračování v nátlaku na Peking, aby učinil změny, dokud tyto nelegální a nelidské obchody neskončí.[5]
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.