![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b6/Blockhaus_Eperlecques.jpg/640px-Blockhaus_Eperlecques.jpg&w=640&q=50)
Bunkr ve Wattenu
nacistický bunkr ve Francii / From Wikipedia, the free encyclopedia
Bunkr ve Wattenu (francouzsky Blockhaus d'Éperlecques) je nacistický bunkr z druhé světové války. Nachází se nedaleko Saint-Omeru v severofrancouzském departementu Pas-de-Calais.
Bunkr ve Wattenu | |
---|---|
![]() Pohled na jižní stranu bunkru (2010) | |
Účel stavby | |
V současné době součást muzea | |
Základní informace | |
Architekt | Organizace Todt |
Výstavba | březen–září 1943 (hlavní práce) |
Materiál | železobeton |
Stavitel | Holzman & Polanski, Organizace Todt |
Stavebník | Nacistické Německo |
Současný majitel | soukromý majitel |
Poloha | |
Adresa | Rue des Sarts -, Watten, Francie![]() |
Souřadnice | 50°49′43″ s. š., 2°11′1″ v. d. |
Další informace | |
Kód památky | PA00108267 |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Bunkr, vybudovaný nacistickým Německem pod krycím názvem Kraftwerk Nord West (Elektrárna Severozápad) mezi březnem 1943 a červencem 1944, byl původně určen jako odpalovací zařízení pro balistické rakety V-2 (A-4).[1] Bylo navrženo tak, aby pojmulo více než 100 raket najednou a aby jich mohlo být odpáleno až 36 denně.[2]
Součástí zařízení měla být továrna na zkapalněný kyslík a vlakové nádraží odolné bombardování, které by umožňovalo dodávku raket a zásob z výrobních zařízení v Německu. Při jeho výstavbě byly použity tisíce válečných zajatců a totálně nasazených dělníků, kteří byli využíváni jako otrocká pracovní síla.
Bunkr nebyl nikdy dokončen v důsledku opakovaného bombardování britským a americkým letectvem v rámci operace Crossbow. Útoky způsobily značné škody a bunkr se stal pro svůj původní účel nepoužitelným. Část bunkru byla následně dostavěna jako továrna na kapalný kyslík. Počátkem září 1944 byl bunkr dobyt spojeneckými silami, jeho skutečný účel však Spojenci zjistili až po válce. Střely V-2 byly místo toho odpalovány z baterií mobilních odpalovacích zařízení (tzv. Meillerwagen), které byly mnohem méně zranitelné vůči leteckým útokům.
Bunkr je zachován jako součást soukromého muzea, které přibližuje historii místa a německého raketového programu. Od roku 1986 je chráněn francouzským státem jako památka, monument historique.