Blanka Navarrská (francouzsky Blanche de Navarre, španělsky Blanca de Navarra; 1226 – 11. srpna 1283)[1] byla bretaňská vévodkyně a zakladatelka cisterciáckého kláštera Joie.
Blanka Navarrská | |
---|---|
bretaňská vévodkyně | |
![]() | |
Narození | 1226 |
Úmrtí | 11. srpna 1283 Neapol |
Pohřbena | klášter Joie |
Manžel | Jan I. Bretaňský |
Potomci | Jan II. Bretaňský Petr Alix Bretaňská Theobald Theobald Eleonora Mikuláš Robert |
Dynastie | Blois |
Otec | Theobald I. Navarrský |
Matka | Anežka z Beaujeu |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Život
Jako prvorozená dcera[2] navarrského krále Theobalda a jeho druhé manželky Anežky z Beaujeu se v útlém dětství roku 1236[3] provdala za bretaňského vévodu Jana I., který měl případně s rukou nevěsty získat i navarrské království. Dva roky[4] po Blančině svatbě se však narodil Theobaldovi vytoužený syn a Jan Bretaňský se roku 1254 vzdal svého nároku na navarrský trůn.
Blanka dala bretaňskému vévodovi osm dětí a zemřela roku 1283. Byla pohřbena v klášteře Joie v Hennebontu. Její náhrobek je dnes ve sbírkách Louvru.