francouzský cyklista From Wikipedia, the free encyclopedia
Arnaud Démare (* 26. srpna 1991) je francouzský profesionální silniční cyklista jezdící za UCI WorldTeam Arkéa–B&B Hotels.[4] Mezi největší úspěchy jeho profesionální kariéry patří vítězství v silničním závodu do 23 let na mistrovství světa v roce 2011, vítězství na monumentu Milán – San Remo 2016, 8 vyhraných etap a 2 vítězství v bodovací soutěži na Giru d'Italia, 2 vyhrané etapy na Tour de France a vítězství na klasikách Hamburg Cyclassics v roce 2012 a Paříž–Tours v letech 2021 a 2022.
Arnaud Démare | |
---|---|
![]() Démare v roce 2022 | |
Osobní informace | |
Datum narození | 26. srpna 1991 (33 let) |
Místo narození | Beauvais, Francie[1] |
Stát | ![]() |
Výška | 181 cm[1] |
Hmotnost | 76 kg[1] |
Týmové informace | |
Současný tým | Arkéa–B&B Hotels |
Disciplína | silniční cyklistika |
Role | jezdec |
Typ jezdce | sprinter |
Amatérské týmy | |
2008–2009 2010–2011 2011 | Team Wasquehal CC Nogent-sur-Oise FDJ (stáž) |
Profesionální týmy | |
2012–2023 2023– | FDJ–BigMat[2][3] Arkéa–Samsic |
Úspěchy | |
Etapové závody
| |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Přehled medailí | ||
---|---|---|
Mistrovství světa | ||
zlato | 2011 Kodaň | Silniční závod do 23 let |
Mistrovství Evropy | ||
stříbro | 2020 Plouay | Silniční závod |
stříbro | 2022 Mnichov | Silniční závod |
V srpnu 2012 Démare vyhrál svůj první World Tourový závod v kariéře, a to Vattenfall Cyclassics před domácím favoritem Andrém Greipelem a Giacomem Nizzolem.[5] Démare jasně dominoval závěrečném hromadnému sprintu, který se konal v extrémním vedru na konci závodu dlouhého 245,6 km.
V sezóně 2013 vyhrál Démare celkové pořadí a 3 etapy na závodu Čtyři dny v Dunkerku.[6] Ve 3. etapě Démare získal se svým rozjížděčem Geoffreyem Soupem první 2 místa v etapě poté, co Soupe vyprodukoval závěrečné silové vzepětí, aby vypustil Démara a sám si dojel pro druhé místo před Ramonem Sinkeldamem (Argos–Shimano).[7]
Démare v sezóně 2014 obhájil vítězství na Čtyři dny v Dunkerku. Zároveň také vyhrál bodovací soutěž, soutěž mladých jezdců a 2 etapy.[8] Démarovi se dařilo i v jarních klasikách, kdy získal 2. místo na Gent–Wevelgem a 12. místo na Paříž–Roubaix.
Většinu sezóny se Démarovi nedařilo a na jarních klasikách si připsal pouze jedno umístění v top desítce, a to na klasice Omloop Het Nieuwsblad. Stále se mu však podařilo získal 2 etapová vítězství na etapovém závodu Kolem Belgie a 6. místo na srpnové sprinterské klasice Vattenfall Cyclassics.
Démare začal svou sezónu ve Francii na etapových závodech Étoile de Bessèges a La Méditerranéenne. Na druhém jmenovaném závodu vyhrál se svým týmem FDJ týmovou časovku a následující den sám vyhrál etapu v hromadném dojezdu.[9] Další vítězství Démare získal v první etapě s hromadným startem na Paříž–Nice, v níž těsně porazil Bena Swifta.[10] 19. března 2016 pak získal dosud nejvýznamnější vítězství ve své kariéře, a to monument Milán – San Remo. Jeho vítězství bylo zpochybňováno Matteem Tosattem a Erosem Capecchim, kteří ho obviňovali z toho, že si nechal nelegálně pomoct týmovým autem na stoupání Cipressa 30 km před cílem poté, co se zamotal do nehody a odpadl z pelotonu. Rozhodčí se však rozhodli Démara nijak nepotrestaná z důvodu absence jakéhokoliv fotografického nebo videozáznamu.[11] Démare se tak stal prvním francouzským vítězem tohoto závodu od roku 1995, kdy vyhrál Laurent Jalabert a prvním francouzským vítězem monumentu od roku 1997, v němž Frédéric Guesdon vyhrál Paříž–Roubaix a Giro di Lombardia.[12]
Démare získal své první etapové vítězství na Tour de France 4. července ve 4. etapě v hektickém sprintu ve městě Vittel.[13] V 6. etapě byl Démare poražen Marcelem Kittelem, stejně jako v 2. etapě. V průběhu horské 8. etapy Démare trpěl kvůli nemoci a velice brzy odpadl. Společně se 2 týmovými kolegy dojeli 37 minut a 33 sekund za vítězem etapy, sám Démare dojel na 188. místě. 9. etapu dokončil na 2. místě v bodovací soutěži, asi 40 minut za etapovým vítězem, tím pádem nestihl časový limit a společně s 6 dalšími jezdci musel odstoupit z Tour de France.[14]
Démare se v sezóně 2018 znovu zúčastnil Tour de France, ale v úvodních rovinatých etapách nezískal ani jedno vítězství. Poté, co za pomoci svých týmovými kolegů přežil horské etapy 2. a 3. týdne, získal vítězství v 18. etapě. V té byl skvěle připraven k závěrečném sprintu svým rozjížděčem Jacopem Guarnierim a získal tak vítězství v poslední rovinaté etapě před závěrečnou etapou v Paříži.
Démare se v květnu zúčastnil Gira d'Italia, kde vyhrál 10. etapu v rychlém a dlouhém hromadném sprintu v centru Modeny. Získal tak své první Etapové vítězství na Giru d'Italia.[15] V následující etapě se stal lídrem bodovací soutěže. Své vedení si udržel až do 18. etapy, v níž fialový dres odevzdal novému vedoucímu závodníkovi této klasifikace, Pascalu Ackermannovi. Démare nakonec Giro dokončil na 2. místě v bodovací soutěži, právě za Ackermannem.
Po restartu sezóny na začátku srpna Démare vyhrál klasiku Milán–Turín, etapové závody Tour Poitou-Charentes en Nouvelle-Aquitaine a Tour de Wallonie a francouzský národní šampionát v silničním závodu. Také vyhrál 1 etapu na závodu Tour de Luxembourg a získal stříbrnou medaili v silničním závodu na Mistrovství Evropy. V říjnu se Démare zúčastnil odloženého Gira d'Italia, kde vyhrál v prvním týdnu 3 etapy, a to čtvrtou, šestou a sedmou. Následně vyhrál ještě 11. etapu, v níž potřetí v průběhu závodu porazil Petera Sagana.[16] Démare se stal lídrem bodovací soutěže po 5. etapě a své vedení si udržel až do cíle v Milánu.
Grand Tour | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() |
DNF | — | — | — | DNF | — | — | 123 | 121 | — | 130 | — | — |
![]() |
— | — | 159 | 138 | — | DNF | 141 | — | — | DNF | — | — | DNF |
![]() |
— | — | — | — | — | — | — | — | — | 96 | — | — |
Monument | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Milán – San Remo | — | 129 | 34 | 127 | 1 | 6 | 3 | 32 | 24 | 26 | 10 | 51 | 43 |
Kolem Flander | — | 24 | DNF | 23 | DNF | 56 | 15 | 28 | — | — | — | — | — |
Paříž–Roubaix | — | 90 | 12 | 37 | — | 6 | 61 | 17 | NS | 34 | — | — | — |
Lutych–Bastogne–Lutych | Nezúčastnil se během své kariéry | ||||||||||||
Giro di Lombardia | |||||||||||||
Klasika | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |
Omloop Het Nieuwsblad | — | — | 10 | 10 | 82 | 20 | 9 | — | — | — | — | — | — |
Kuurne–Brusel–Kuurne | 4 | — | 22 | — | 11 | 6 | 2 | — | — | 37 | — | — | 44 |
E3 Harelbeke | — | — | — | — | 101 | — | 56 | 34 | NS | — | — | — | — |
Gent–Wevelgem | 143 | 12 | 2 | 15 | 5 | 78 | 3 | 67 | — | 44 | 10 | 79 | 60 |
Hamburg Cyclassics | 1 | 10 | 45 | 6 | 34 | 2 | 2 | 8 | Nejelo se | DNF | 4 | ||
Paříž–Tours | — | 3 | 42 | 12 | 2 | — | 14 | 4 | — | 1 | 1 | 8 |
— | Nezúčastnil se |
---|---|
DNF | Nedokončil |
NS | Nekonalo se |
Seamless Wikipedia browsing. On steroids.
Every time you click a link to Wikipedia, Wiktionary or Wikiquote in your browser's search results, it will show the modern Wikiwand interface.
Wikiwand extension is a five stars, simple, with minimum permission required to keep your browsing private, safe and transparent.