![cover image](https://wikiwandv2-19431.kxcdn.com/_next/image?url=https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7d/Active_Noise_Reduction.svg/langcs-640px-Active_Noise_Reduction.svg.png&w=640&q=50)
Aktivní potlačení hluku
From Wikipedia, the free encyclopedia
Aktivní potlačení hluku (zkratkou ANC z anglického active noise control) je technologie, která slouží k potlačení nechtěného zvuku. Funguje na principu vpuštění druhého zvuku o stejné amplitudě a frekvenci, ale s obrácenou fází, jenž první zvuk vyruší.[1] Metoda je používána například v silničních vozidlech, letadlech, sluchátkách[2][3] a mobilních telefonech.
![Thumb image](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7d/Active_Noise_Reduction.svg/300px-Active_Noise_Reduction.svg.png)
Za prvním patentem systému na regulaci hluku stál v roce 1936 Paul Lueg.[4][5] Na konci 50. let si Lawrence J. Fogel nechal patentovat nový systém používaný v leteckých sluchátkách,[6] přičemž roku 1957 vyvinul Willard Meeker funkční model circumaurálního chrániče sluchu s aktivním potlačením hluku.[5] Práce z roku 1986 od Bernarda Widrowa a Samuela D. Stearnse o adaptivním zpracování signálů položila základy nového adaptivního algoritmu; zároveň se v 80. letech začal používat digitální signálový procesor, do kterého bylo možné tento algoritmus digitálně implementovat.[3] To přispělo k výraznému rozvoji technologie aktivního potlačení hluku, jež je od té doby komerčně používána.[3]