From Wikipedia, the free encyclopedia
L'índex de desenvolupament humà (IDH, HDI) és una estadística composta per classificar països per nivell dedesenvolupament humà, considerada com a sinònim de termes més vells (el nivell de vida o qualitat de vida). Distingeix entre països amb "desenvolupament humà molt alt", "desenvolupament humà alt", "desenvolupament humà mitjà", i "desenvolupament humà baix". L'IDH el van idear i començar a utilitzar l'economista pakistanès Mahbub Ul Haq i l'economista indi Amartya Sen el 1990, per al Programa de les Nacions Unides per al Desenvolupament (PNUD) de l'ONU.[1] L'IDH és una mesura comparativa d'esperança de vida, alfabetització, educació, i nivell de vida d'un país. És una mitjana estàndard de mesurament del benestar, especialment benestar infantil. També es fa servir per a distingir si el país és un país desenvolupat, en desenvolupament o bé infradesenvolupat, i també mesura l'impacte de polítiques econòmiques sobre la qualitat de vida. Hi ha també mesures d'IDH per a estats, ciutats, pobles, etc., i per a organitzacions locals o companyies.
![]() |
Aquest article o aquest apartat conté informació obsoleta o li falta informació recent. |
≥ 0.950
0.900–0.950
0.850–0.899
0.800–0.849
0.750–0.799 |
0.700–0.749
0.650–0.699
0.600–0.649
0.550–0.599
0.500–0.549 |
0.450–0.499
0.400–0.449
≤ 0.399
Dades no disponibles |
≥ 0.900
0.850–0.899
0.800–0.849
0.750–0.799
0.700–0.749 |
0.650–0.699
0.600–0.649
0.550–0.599
0.500–0.549
0.450–0.499 |
0.400–0.449
≤ 0.399
Dades no disponibles |
Històricament, el nivell de desenvolupament s'havia avaluat tenint en compte únicament un sol criteri, que podia ser de tipus econòmic (com per exemple el nivell de renda o PIB, etc.), de tipus educatiu (com ara l'alfabetisme, etc.) o bé que avalués variables de salut (cas de l'esperança de vida al néixer, taxes de natalitat i de mortalitat, entre d'altres). L'IDH, en canvi, s'obté a partir del càlcul ponderat dels tres indicadors següents corresponents a les tres variables abans esmentades (economia, educació, salut):
Generalment, per transformar una variable, anomenada , en un índex comprès entre els valors 0 i 1, es fa servir una fórmula com aquesta:
on i són, respectivament, els valors mínim i màxim que pot adoptar la variable .
L'Índex de Desenvolupament Humà representa la mitjana dels tres índexs generals següents:
EV: Esperança de Vida
IAA: Índex d'Alfabetització Adulta
TCA: Taxa Combinada d'Alfabetització
PIBpc: PIB per capita tenint en compte la PPA en $ EUA
Seguint la fórmula anterior s'extreu un nombre de 3 decimals comprès entre el 0 i l'1 que és el valor d'IDH d'aquell país. D'acord amb la xifra resultant hom considera:
Comparant els estudis de l'IDH es constata una evolució general a tot el món. Si el 1975 només hi havia un 22% de països amb un resultat que indicava benestar alt, la xifra tres dècades després (2005) era del 40%. Igualment, la disminució de països amb un índex molt baix va passar del 34% al 12%, mentre que la franja mitjana es mantenia més estable. Aquest progrés, però, no exclou l'empitjorament de determinats Estats per situacions particulars, especialment la guerra i acumulació de desastres naturals.
|
|
L'informe sobre el desenvolupament humà 2010 va ser el primer a calcular un índex de desenvolupament humà ajustat per la desigualtat (IDHAD), en el qual es tenen en compte els factors de desigualtat en les tres dimensions bàsiques del desenvolupament humà (renda, esperança de vida, i educació).
Alguns països no van ser inclosos per diversos motius, principalment la falta de disponibilitat de certes dades crucials. La següent dels Estats membres de les Nacions Unides que no es van incloure en l'informe de 2011, són: Nova Zelanda, Liechtenstein, Japó, Hong Kong, Singapur, República de la Xina (Taiwan), Andorra, Emirats Àrabs Units, Malta, Brunei, Qatar, Bahrain i Barbados.
L'informe de l'any 2006 va ser presentat per l'ONU a Ciutat del Cap a Sud-àfrica el 9 de novembre de 2006.[3]
Bona part de les dades que s'hi fan servir corresponen, però, a l'any 2004. A més a més no tots els Estats Membre de l'ONU han procurat les estadístiques necessàries per a elaborar l'índex.
En resum, es pot assenyalar que amb un IDH per sota de 0.500 -que es considera sinònim de subdesenvolupament- hi ha 31 països, 29 dels quals són a l'Àfrica (excepte Haití i el Iemen. Els països que ocupen els 10 darrers llocs, són també africans. Els països subsaharians més ben situats són Guinea Equatorial i Sud-àfrica, en els llocs 120 i 121 del rànking, respectivament (amb un IDH de 0.653).
Per contra, l'IDH igual o superior a 0.800 -sinònim d'alt desenvolupament- abraça els països de l'Europa occidental i septentrional, Nord-amèrica, el Con Sud, els Tigres del Pacífic, Japó, Austràlia, Nova Zelanda, Israel, Kuwait i els Emirats Àrabs Units.
Uns altres països que exhibeixen un desenvolupament humà alt enmig de països amb IDH més baixos inclouen (amb la seva posició) Costa Rica (48è), Cuba (50è), Mèxic (53è) i Panamà (58è).
1. |
11. |
21. |
Entre parèntesis, llocs que el país guanya o perd en relació a la classificació mundial de l'any anterior (2005).
Àfrica 047. ... |
Àsia 007. |
Europa 001. |
Nord-amèrica 006. |
Oceania 003. |
Sud-amèrica 036. |
Els següents països i territoris no han estat inclosos en el rànking de l'any 2006 perquè no disposen de les dades necessàries per calcular-ne l'IDH o bé perquè no són estats reconeguts per l'ONU.
L'any indica quan es va publicar l'informe. Entre parèntesiss hi ha l'any pel qual es va calcular l'índex.
El quadre de sota recull els deu estats amb l'IDH i el producte interior brug per capita més alts i més baixos del món l'any 2005. Si ens hi fixem, observarem com la classificació dels estats d'acord amb aquests dos indicadors no necessàriament coincidia. Això posa de manifest que es poden aconseguir millors nivells de desenvolupament humà sense disposar de rendes tan altes -cas de Malawi, que tot i tenir la renda més baixa del món, escalava fins al 165è lloc pel que fa a l'IDH- i, a la inversa, que les rendes més altes no garanteixen els nivells de desenvolupament humà més alts -com passava amb Luxemburg, que tot i ser la millor renda del món, ocupava la 15a posició quant a l'IDH-.
Número d'ordre |
Estat | IDH |
Estat | PIB per capita en dòlars EUA) |
---|---|---|---|---|
1 | ![]() |
0,963 | ![]() |
66.821 |
2 | ![]() |
0,956 | ![]() |
41.941 |
3 | ![]() |
0,955 | ![]() |
41.557 |
4 | ![]() |
0,949 | ![]() |
40.003 |
5 | ![]() |
0,949 | ![]() |
35.686 |
6 | ![]() |
0,949 | ![]() |
34.718 |
7 | ![]() |
0,947 | ![]() |
34.444 |
8 | ![]() |
0,946 | ![]() |
33.168 |
9 | ![]() |
0,945 | ![]() |
32.962 |
10 | ![]() |
0,944 | ![]() |
31.549 |
... | ... | ... | ... | ... |
168 | ![]() |
0,379 | ![]() |
911 |
169 | ![]() |
0,378 | ![]() |
901 |
170 | ![]() |
0,367 | ![]() |
896 |
171 | ![]() |
0,355 | ![]() |
859 |
172 | ![]() |
0,348 | ![]() |
856 |
173 | ![]() |
0,341 | ![]() |
753 |
174 | ![]() |
0,333 | ![]() |
745 |
175 | ![]() |
0,317 | ![]() |
720 |
176 | ![]() |
0,298 | ![]() |
675 |
177 | ![]() |
0,281 | ![]() |
596 |
L'Índex de Desenvolupament Humà ha estat criticat per diversos motius, entre ells presumptes prejudicis ideològics cap a l'igualitarisme i els anomenats «models occidentals de desenvolupament», la no inclusió de les consideracions ecològiques, la manca de consideració del desenvolupament tecnològic o les contribucions a la civilització humana, centrant-se exclusivament en la valoració i classificació per nacions, la falta d'atenció al desenvolupament des d'una perspectiva global, l'error de mesurament de les estadístiques subjacents i en els canvis de la fórmula del PNUD, que poden conduir a errors greus de classificació en les categories de desenvolupament humà baix, mitjà, alt o molt alt.[4] S'identifiquen tres fonts d'error en les dades que es deuen a (i) l'actualització de dades, (ii) les revisions de la fórmula i (iii) els llindars per classificar l'estat de desenvolupament d'un país; així es detecta que l'11%, 21% i 34% de tots els països poden estar classificats actualment de forma errònia en els contenidors de desenvolupament a causa de les tres fonts d'error en les dades, respectivament.
L'índex també ha estat criticat com redundant i una reinvenció de la roda, en mesurar aspectes del desenvolupament que ja s'han estudiat exhaustivament.[5][6]