Oscar Wilde (Dublín, 16 d'octubre de 1854 — París, 30 de novembre de 1900) va ser un escriptor i dramaturg irlandès, que destaca per les seves obres, sobretot en teatre, on retrata la veritable cara de la societat noble de la seva època.
Amèrica fou descoberta abans però sempre ha estat callada.[1]
(en anglès)America has been discovered before, but it has always been hushed up.
En el món comú dels fets, els mals no són castigats i els bons recompensats. L'èxit se l'emporten els forts i el fracàs els dèbils.[2]
Hi han moltes coses que abandonaríem si no teméssim que que altres les poguessin recollir[2]
L'amor comença per enganyar-se a un mateix, i al final aconsegueix enganyar a l'altre.[2]
L'únic mitjà que té una dona per per reformar un home és fastiguejar-lo de tal manera que li faci perdre tot l'interés per a la vida.[2]
(en anglès)I can resist everything except temptation.
Lady Windermere's Fan,1892.
He posat tot el meu geni en la meva vida; no he posat més que el meu talent en les meves obres.
(en francès)J'ai mis tout mon génie dans ma vie; je n’ai mis que mon talent dans mes œuvres.
Conversa amb André Gide a Alger, registrada en una carta de Gide a la seva mare (30 de gener de 1895)
La decadència de la mentida (1889)
La vida imita a l'art més que no pas l'art imita la vida.
(en anglès)Life imitates art far more than art imitates Life.
La decadència de la mentida,1889.
Sempre passa allò que no es pot llegir.
(en anglès)It is always the unreadable that occurs.
La decadència de la mentida,1889.
Cap gran artista no veu les coses tal i com són en realitat. Si ho fes, deixaria de ser un artista.
(en anglès)No great artist ever sees things as they really are. If he did, he would cease to be an artist.
La decadència de la mentida,1889.
L'art persisteix, continua eternament.
(en anglès)Art persists, it timelessly continues.
La decadència de la mentida,1889.
Frases i filosofies per a l'ús dels joves (1894)
Recull d'aforismes de Frases i filosofies per a l'ús dels joves (Phrases And Philosophies For The Use Of The Young), publicada el desembre de 1894 a la revista universitària d'Oxford The Chameleon: