Francisco Umbral, pseudònim de Francisco Alejandro Pérez Martínez (Madrid, 11 de maig de 1932 – Boadilla del Monte, 28 d'agost de 2007) fou un periodista, novel·lista, biògraf i assagista espanyol.
- Tinc memòria, que és el talent dels ximples.
- (en castellà) Tengo memoria, que es el talento de los tontos.
- Prefereixo el professional, encara que sigui mediocre, a un aficionat brillant.
- (en castellà) Prefiero el profesional, aunque sea mediocre, a un aficionado brillante.
"Paco Umbral y su sombra". Los Hechiceros de la Palabra, 1975.
- (en castellà) Yo he venido aquí a hablar de mi libro y no a hablar de lo que opine el personal, que me da lo mismo, porque para eso tengo mi columna y mi opinión diaria. De modo que si no se habla de mi libro me levanto ahora mismo y me voy.
Programa de televisió "Queremos saber" d'Antena 3, 21 d'abril de 1993.
Francisco Umbral, visiblement irritat, va retreure a la presentadora del programa "Queremos Saber", Mercedes Milà, que no és parlés del seu darrer llibre publicat, La década roja. La frase es popularitzà ràpidament.
- El periodisme neix com a gènere literari i manté als ciutadans avisats, a les putes advertides i al Govern inquiet.[3]
- (en castellà) El periodismo, pues, nace como género literario -siempre lo ha sido- y mantiene a los ciudadanos avisados, a las putas advertidas y al Gobierno inquieto.
Discurs "Literatura y periodismo" en motiu de la seva investidura com a doctor honoris causa por la Universidad Complutense de Madrid, 2 de desembre de 1999.