-
Oriental: | central /pɾuˈmɛ.ti/ |
| balear /pɾoˈmɛ.ti/, /pɾuˈmɛ.ti/ |
Occidental: | /pɾoˈmɛ.ti/ⓘ |
Oriental: | central /pɾuˈmɛ.ti/ |
| balear /pɾoˈmə.ti/, /pɾuˈmɛ.ti/ |
Occidental: | /pɾoˈme.ti/ |
- Rimes: -ɛti
- Etimologia: Substantiu: del llatí científic promethium, derivat del grec Προμηθεύς, Prometeu, divinitat de la mitologia grega.
Verb
prometi
- (septentrional) Primera persona del singular (jo) del present d'indicatiu de prometre.
- Primera persona del singular (jo) del present de subjuntiu del verb prometre.
- Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) del present de subjuntiu del verb prometre.
- Tercera persona del singular (ell, ella, vostè) de l'imperatiu del verb prometre.
Miscel·lània
- Síl·labes: pro·me·ti (3)
- Heterograma de 7 lletres (eimoprt)
- Anagrames: impetro, importe