pel·lícula estatunidenca From Wikipedia, the free encyclopedia
Shutter Island és un thriller psicològic estatunidenc estrenat el 2010, dirigit per Martin Scorsese i protagonitzat per Leonardo DiCaprio, basat en la novel·la amb el mateix nom de l'escriptor nord-americà Dennis Lehane. Amb crítiques molt favorables, la pel·lícula va tenir uns guanys econòmics de més de 294 milions de dòlars.[1] S'ha doblat al català.[2]
![]() | |
Fitxa | |
---|---|
Direcció | Martin Scorsese ![]() |
Protagonistes | |
Producció | Martin Scorsese i Mike Medavoy ![]() |
Dissenyador de producció | Dante Ferretti ![]() |
Guió | Laeta Kalogridis i Steven Knight ![]() |
Música | Robbie Robertson ![]() |
Fotografia | Robert Richardson ![]() |
Muntatge | Thelma Schoonmaker ![]() |
Vestuari | Sandy Powell ![]() |
Productora | Paramount Pictures, Columbia Pictures i Phoenix Pictures ![]() |
Distribuïdor | UIP-Dunafilm i Netflix ![]() |
Dades i xifres | |
País d'origen | Estats Units d'Amèrica ![]() |
Estrena | 13 febrer 2010 ![]() |
Durada | 138 min ![]() |
Idioma original | anglès ![]() |
Versió en català | ![]() |
Color | en color ![]() |
Format | 2.35:1 ![]() |
Pressupost | 80.000.000 $ ![]() |
Recaptació | 294.800.000 $ (mundial) 128.012.934 $ (Estats Units d'Amèrica) ![]() |
Descripció | |
Basat en | Shutter Island ![]() |
Gènere | cinema de terror, thriller, pel·lícula basada en una novel·la, drama, cinema de ficció criminal i cinema de misteri ![]() |
Qualificació MPAA | R ![]() |
Tema | veritat ![]() |
Premis i nominacions | |
Premis | |
Lloc web | shutterisland.com ![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Durant l'estiu de 1954, els agents Teddy Daniels (Leonardo DiCaprio) i Chuck Aulë (Mark Ruffalo), són enviats a una illa per investigar l'estranya desaparició d'una perillosa assassina, pacient de l'hospital psiquiàtric Ashecliffe. Quan arriben, s' adonen que el centre i l'illa guarden molts secrets.[3]
Els drets de la novel·la Shutter Island de Dennis Lehane van ser oferits per primer cop a Columbia Pictures l'any 2003. Com que Columbia Pictures no tenia intenció de posar en pràctica el projecte, Lehane va vendre'n els drets a Phoenix Pictures. Phoenix Pictures van contractar Laeta Kalogridis i, juntament, van estar treballant en la pel·lícula durant un any. El director Martin Scorsese i l'actor Leonardo DiCaprio es van sentir atrets pel projecte i també s'hi van sumar. La producció del film començaria, doncs, el 6 de març de l'any 2008.[4]
Lehane es va inspirar, per la posada en escena de la pel·lícula, en un hospital situat a l'illa de Long Island, a Boston Harbor, que ja havia visitat de petit amb la seva família.[5]
Shutter Island va ser principalment filmada a Massachusetts, i les escenes de flashback que apareixen ambientades en la Segona Guerra Mundial van ser rodades a la localitat de Taunton,[6] pels seus edificis antics i tètrics del Whittenton Mills Complex, que servirien perfectament per recrear el camp de concentració de Dachau.[7] El vell Medfield State Hospital de Medfield, també a Massachusetts, va ser un altre dels escenaris clau pels rodatge. Les escenes a l'oficina de Cawley es van rodar a la segona planta de la capella durant el vespre. Es va il·luminar el lloc amb llums artificials a través de les finestres perquè semblés que era el matí. l'equip volia filmar al Worcester State Hospital, però el fet que els edificis del voltant estiguessin en ruïnes per diverses demolicions va fer-ho impossible. Per a rodar l'escena de la cabina, en canvi, es va utilitzar el Borderland State Park d'Easton, Massachusetts. El rodatge va finalitzar el dia 2 de juliol de l'any 2008.[8]
Originalment, Shutter Island havia de ser estrenada el dia 2 d'octubre de l'any 2009, però la Paramount Pictures va retrassar l'entrega del film fins al 19 de febrer de l'any 2010.[9]
Shutter Island: Music from the Motion Picture va estrenar-se el dia 2 de febrer del 2010, per Rhino Records. La pel·lícula no compta amb una banda sonora original, sinó que el col·laborador habitual de Martin Scorsese, Robbie Robertson, va crear la banda sonora que s'inclouria al film a partir d'ajuntar material musical prèviament gravat.
Segons un comunicat oficial de la pàgina web de Paramount: "La col·lecció de música clàssica moderna va ser seleccionada minuciosament per Robertson, qui està orgullós dels resultats obtinguts".[10]
A continuació, una llista de les cançons incloses en l'àlbum i que apareixerien en la pel·lícula:
Tot i ser una pel·lícula de drama costumista, Shutter Island té tocs relacionats amb les pel·lícules del gènere negre i amb les del gènere del terror, que es podrien considerar petits homenatges a l'obra cinematogràfica del gran director Alfred Hitchcock.[11] Scorsese afirmava durant una entrevista que, mentre que la principal influència pel personatge de Teddy Daniels va ser el personatge que Dana Andrews representava a la pel·lícula Laura, també va ser molt influenciat per diverses pel·lícules de zombies de baix pressupost de la dècada dels anys 40, fetes pel director Val Lewton.[12] L'argument de Shutter Island presenta semblances amb la pel·lícula de William Peter Blatty The Ninth Configuration,[13] així com amb el mític film expressionista alemany El gabinet del Dr. Caligari, de Robert Wiene.[14] La Croix va recalcar que aquesta pel·lícula era "complexa i intrigant", treball que havia heretat de gèneres tan diversos com el gènere fantàstic o el detectivesc i, sobretot, del gènere del thriller psicològic.[15]
Pel que fa al final de la pel·lícula, quan Laeddis pregunta al Dr. Sheehan si seria millor viure com un monstre o morir com una bona persona -amb una frase que no apareix a la novel·la- hi ha hagut opinions molt diverses. Segons l'ajudant expert en psicologia de Martin Scorsese, el professor James Gilligan, de la New York University, aquestes paraules signifiquen que el protagonista se sent tan culpable que no vol seguir vivint, i que no cometrà suïcidi però tampoc impedirà que els altres el matin.[16] Dennis Lehane, per altra banda, va afirmar que ell creia que es tractava d'un "flash momentani", un moment de lucidesa barrejat entre totes les al·lucinacions del personatge.[16]
La pel·lícula estava programada per ser estrenada per Paramount Pictures als Estats Units i al Canadà el dia 2 d'octubre de 2009. Tot i així, Paramount anunciaria més tard que la data d'estrena seria ajornada fins al dia 19 de febrer de l'any 2010.[17] Aquest canvi en la data d'estrena es va atribuir al fet que la Paramount no tingués el pressupost necessari, al fet que Leonardo DiCaprio no hagués estat capaç de promocionar la pel·lícula internacionalment i a la hipòtesi que la Paramount estava esperant que l'economia millorés del 2009 al 2010.[18]
La pel·lícula va ser premiada al 60è Berlin International Film Festival el 13 de febrer de l'any 2010.[19] La distribuidora espanyola Manga Films va distribuir el film per Espanya després de guanyar una guerra d'ofertes que va arribar a la quantitat de 8 milions de dòlars.[20]
A Rotten Tomatoes, Shutter Island està valorada amb un 68% de rating, valoració basada en 241 crítiques, amb una mitja de 6.6 sobre 10 en puntuació. La crítica de la mateixa pàgina afirma que "segurament no es tracta de la millor obra de Martin Scorsese, però Shutter Island representa un dels thrillers més controvertits del director, on aquest es mostra més desinhibit."[21] A la pàgina de Metacritic, la pel·lícula va rebre una puntuació bastant alta, de 63 punts sobre 100, basada en 37 crítiques, que indicaven "generalment valoracions favorables".[22]
Lawrence Toppman del The Charlotte Observer li va donar a la pel·lícula una puntuació màxima (4/4 estrelles), i ho va justificar dient: "Després de quatre dècades, Martin Scorsese s'ha guanyat el dret de donar un tractament simple a un tema simple amb estil."[23] Escrivint pel The Wall Street Journal, John Anderson va elogiar la pel·lícula, afirmant que "la pel·lícula requereix ser vista diverses vegades per adonar-se que es tracta d'una obra d'art. El seu procés és més important que la seva història, la seva estructura té més importància que els gairebé superficials girs del seu guió. És un thriller, una història de crims i una paràbola de tortura psicològica sobre la culpa col·lectiva."[24] Valorant la pel·lícula amb 3 etsrelles i mitja sobre 4, Rogert Ebert, del Chicago Sun-Times, va escriure: "la pel·lícula va sobre atmosfera, senyals ominosos, l'erosió de la confiança de Teddy i, fins i tot, de la seva identitat. Tot això està fet amb un comandament perfecte per part de la direcció. Scorsese té por d'evocar i ho fa amb moltes notes."[25]
Roger Moore, del The Orlando Sentinel, que li va donar al film 2 estrelles i mitja de les quatre possibles, escrivia: "no és una pel·lícula dolenta, i tenint en compte que Scorsese és el millor director nord-americà viu i com la història del cinema ensenya, fins i tot Hitchcock va tenir moments no tan bons en la seva carrera. Mira-ho tú mateix."[26] Dana Stevens, de Slate, va descriure la pel·lícula com "un film estèticament i, a vegades intel·lectualment, excitant i complicat, però no inclou els espectadors emocionalment en cap moment."[27] La crítica de pel·lícules del The Washington Post Ann Hornadey la va descriure negativament com "una pel·lícula estranya".[28] Finalment, A. O. Scott, del The New York Times, va escriure a la seva crítica sobre la pel·lícula que era "terrible".[29]
Shutter Island va aconseguir la primera posició en la taquilla nord-americana després de la seva estrena, amb 41 milions de dòlars, segons les estimacions dels estudis. Aquesta pel·lícula va suposar el major èxit de taquilla pel director Martin Scorsese en tota la seva carrera. La pel·lícula es va mantenir en la primera posició de taquilla també durant el segon cap de setmana posterior a la seva estrena, amb un recapte de 22,2 milions de dòlars. Finalment, la pel·lícula va obtenir uns guanys totals de 294,803,014 milions de dòlars arreu del món, i va resultar la segona pel·lícula amb més guanys econòmics a nivell internacional de Martin Scorsese.[30]
Shutter Island va sortir a la venda en DVD i en Blu-ray el dia 8 de juny de l'any 2010 als Estats Units, i el dia 2 d'agost del 2010 al Regne Unit. El llançament al Regne Unit va constar de dues edicions: una edició estàndard i una edició limitada.[31]